Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

24.06.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Чернігівського районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 9166401 від 18.01.2022, № 555164565815 від 10.01.2022 та № 3350715296-181899 від 18.01.2022 у розмірі 23 623,16 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору, а також понесених судових витрат на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Кухта В.О. ухвалою від 25.06.2025 передав справу за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду м. Чернігова. Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 16.07.2025 прийняв позовну заяву до свого провадження та відкрив провадження в справі, яку призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначив її для розгляду по суті на 24.09.2025. 24.09.2025 розгляд справи відкладено на 24.11.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 10.01.2022 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено Договір позики № 555164565815, відповідно до умов якого, на підставі заявки на позику, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «6403», позикодавець надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму в загальному розмірі 4 100,00 грн, які у випадку проведення пролонгації/реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за таким договором на строк 16 календарних днів під проценти, указані в пункті 1.1.1, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити зазначені проценти. Як убачається з пункту 1.1.1 вказаного договору позики, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка, фіксована 2,60 % за день (950,00 % річних) від суми позики. Невід`ємною частиною договору позики № 555164565815 від 10.01.2022 є Графік платежів № 555164565815 (додаток № 1 до вказаного договору позики) (а.с. 24). Додатком № 2 до договору позики № 555164565815 від 10.01.2022 є Розрахунок вартості кредиту, відповідно до якого, загальна вартість кредиту становить - 5 537,76 грн, за умови належного виконання відповідачем умов вказаного договору (а.с. 25). Також, відповідачем підписано Паспорт позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (а.с. 26). Відповідно до пункту 2 зазначеного договору, позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційній анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua (пункт 2.1 договору). На виконання умов указаного договору позики, відповідно до договору на переказ коштів від 14.04.2021 № ФК-П-21/04-22, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», 10.01.2022 на платіжну картку позичальника було успішно перераховано кошти в сумі 4 100,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 130273651, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.02.2024 вих. № 3162_240202193425 (а.с. 55 зворот). Отже, позикодавцем умови Договору позики № 555164565815 від 10.01.2022 виконано повністю. Позичальник у свою чергу умови договору не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 9 008,66 грн, із якої: 4 100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 4 908,66 грн - заборгованість за відсотками. Розрахунок заборгованості наведено позивачем станом на 07.06.2025 (а.с. 62). 18.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 9166401, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 5 000,00 грн, строком на 11 днів з 18.01.2022, тобто до 29.01.2022, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений умовами договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с. 34-38). Згідно пункту 1.5 договору про споживчий кредит № 9166401, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 187,50 грн в грошовому виразі та 117,611.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника складає 6 187,50 грн. Комісія за надання кредиту становить 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово, що передбачено пунктом 1.5.1 договору. Проценти за користування кредитом становлять 687,50 грн та нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.5.1 договору). Також умовами даного договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбуватиметься кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів (пункт 2.3.1.2 договору). Договір про споживчий кредит від 18.01.2022 № 9166401 було укладено сторонами в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором U35458. Одноразовий ідентифікатор було направлено позичальнику на вказаний ним у анкеті-заяві на кредит № 9166401 номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію наданою ТОВ «Мілоан» (а.с. 58). Крім того, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту № 9166401 до договору про споживчий кредит № 9166401 від 18.01.2022, умови якого є тотожними до умов самого договору (а.с. 39). Товариство умови договору виконало в повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 5 000,00 грн, що підтверджується довідкою виданою ТОВ ФК «Елаєнс» (дата проведення платежу: 18.01.2022; призначення платежу: кошти згідно договору 9166401; номер операції:2d282946-562c-4a80-b170-d471cdf4c4bb_637781086245134055) (а.с. 58 зворот). Відповідач, у свою чергу, умови договору належним чином не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором № 9166401 від 18.01.2022 у розмірі 12 437,50 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 5 000,00 грн; заборгованості за відсотками - 6 937,50 грн, заборгованості за комісією - 500,00 грн (розрахунок заборгованості за кредитним договором № 9166401 станом на 07.06.2025 на а.с. 63). 18.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3350715296-181899 «Проста позика», за яким товариство прийняло на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором (а.с. 8-13). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «N3B8NW98». Відповідно до умов зазначеного договору, кредит надається позичальнику в загальному розмірі - 1000,00 грн, термін користування кредитом - 14 днів (пункти 2.2, 2.3 договору). Пунктом 2.5 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору позики № 3350715296-181899 від 18.01.2022). Плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом. Повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.04.2025 вих. № 2873_250428113051, підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за договором позики № 3350715296-181899 виконало повністю, шляхом перерахування на платіжну картку [PERSON] грошових коштів у сумі 1 000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 132066312 (а.с. 46). [PERSON] умови договору належним чином не виконав, тому утворилася заборгованість у загальній сумі 2 177,00 грн, яка складається з: 1000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1 177,00 - заборгованість за відсотками (розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3350715296-181899 станом на 07.06.2025 на а.с. 61). На підтвердження права вимоги заборгованості за вищевказаними кредитними договорами ТОВ «Факторинг Партнерс» до відповідача, позивачем надано копії відповідних договорів факторингу, із яких убачається наступне. 18.12.2023 між ТОВ ««Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ ««Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 555164565815 від 10.01.2022 (а.с. 78-79). Як убачається з реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до [PERSON] за договором № 555164565815 від 10.01.2022 у розмірі 9 008,66 грн (а.с. 81 зворот - 83). 07.03.2023 було укладено Договір факторингу № 07/03/23 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр», за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами позичальників, зокрема за договором позики № 3350715296-181899 від 18.01.2022 (а.с. 73-75). Додатком № 1 до цього договору факторингу є Реєстр боржників, із якого вбачається, що до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги, зокрема, до [PERSON] на загальну суму 1 280,00 грн за кредитним договором № 3350715296-181899 від 18.01.2022 (а.с. 76-77). 18.02.2025 шляхом укладання Договору № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги з ТОВ «Коллект Центр» ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 3350715296-181899 від 18.01.2022 на загальну суму 2 177,00 грн (а.с. 84-85), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору № 18-02/25 від 18.02.2025 (а.с. 89 зворот - 91). 26.07.2024 укладено Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 9166401 (а.с. 64-66). Із реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 убачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 9166401 від 18.01.2022 на загальну суму 12 437,50 грн (а.с.70-72). Позивач зазначив, що всупереч умовам указаних кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання за жодним. Посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитними договорами № 9166401 від 18.01.2022, № 555164565815 від 10.01.2022 та № 3350715296-181899 від 18.01.2022 у загальному розмірі 23 623,16 грн. У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 ЦК України, згідно з якою: - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; - якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; - якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронні договори, укладені шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, уважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 Кодексу). Ураховуючи встановлені обставини справи та зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, у якій наданий кредити, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення правочинів на таких умовах, шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин, є встановленим факт укладення [PERSON] вищевказаних кредитних договорів із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач з власної волі уклав кредитні договори на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами. Приписами статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини першої статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитними договорами № 9166401 від 18.01.2022, № 555164565815 від 10.01.2022 та № 3350715296-181899 від 18.01.2022 у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 23 623,16 грн, про що свідчать розрахунки заборгованості, надані позивачем. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач користувався наданими в кредит коштами, не виконуючи зобов`язань за договорами щодо своєчасного їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, суд уважає, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають задоволенню. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважала за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення. У пунктах 44, 47 додаткової постанови зроблено висновок, що «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Правничу допомогу позивачеві надавало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024. Оскільки відповідачем не висловлено заперечень щодо розміру правничої допомоги, вона підлягає компенсації за його рахунок у сумі 13 000,00 грн. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved