Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом в обґрунтування якого посилалися на те, що 27.06.2001 [PERSON] , який є їхнім батьком, уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] . За час шлюбу ними набуто, зокрема, квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батька. 08.12.2023 нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просили суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] : квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] ; визнати, що частка спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , в праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] становить 1/2 частки квартири [ADDRESS] та 1/2 частки квартири [ADDRESS] та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , по 1/6 частки квартир [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , за кожним. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач до суду не явилася, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній». Дослідивши письмові докази, оцінивши їх з точки зору належності, достовірності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.06.2001 [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] . За час шлюбу останніми було набуто, зокрема, квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті була заведена спадкова справа. Позивачі, які є дітьми померлого [PERSON] , звернулися до нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявами про прийняття спадщини після смерті батька та видачі відповідних свідоцтв. 08.12.2023 нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ч.1 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ч.1 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.\~ Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється\~за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У\~разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.\~ Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364цього Кодексу. Статтею 70\~ч.1\~СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 372 ч.2 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, на підставі ст.372 ч.2 ЦК України та ст.70ч.1 СК України, суд вважає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина саме на 1/2 частину спірних квартир, а тому суд вважає, що спірні квартири є об`єктами права спільної сумісної власності [PERSON] , який помер [INFO] та відповідачки [PERSON] , і частка спадкодавця [PERSON] у спірних квартирах становить 1\\2 частину. Однак, [INFO] помер позивач [PERSON] , і з заявами про прийняття спадщини, після його смерті, до нотаріуса звернулися [PERSON] та [PERSON] . Останніх суд залучив до участі у справі як правонаступників померлого позивача [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , і спадкоємцем першої черги, звернувся з заявою про прийняття спадщини, за ним слід визнати право власності на 1/6 частину спірних квартир. Щодо позовних вимог про визнання права власності за [PERSON] , який помер [INFO] , суд зазначає, що визначення судом права власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial