Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

26 серпня 2025 року представник позивача звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~386320 від 06 грудня 2024 року у розмірі 7\~072,00\~грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 грудня 2024 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~386320 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4\~000,00 грн строком на 8 періодів по 14 днів кожен, сукупна вартість кредиту склала 7\~072,00 грн. На виконання умов кредитного договору ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 7\~072,00\~грн, що складається з заборгованості суми кредиту в розмірі 4\~000,00 грн та процентів за користування кредитом в розмірі 3\~072,00 грн. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заявлену до стягнення заборгованість за кредитним договором №\~386320.\~(а.с.\~2-4) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 23-24) Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Представник позивача ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без участі позивача. (а.с. 38-39) Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації, одна з який повернулась без вручення адресату у зв`язку з відсутністю її за вказаною адресою, інша з відміткою про вручення адресату. (а.с. 29, 37) Відповідно до п.\~4 ч.\~8 ст.\~128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, відзив щодо позову з можливими запереченнями позовних вимог та заяв про розгляд справи без її участі не надала. Відповідно до ч.\~2 ст.\~191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ст.\~280 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.\~80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 06 грудня 2024 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №\~386320, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Даний Договір складається з Заяви на видачу кредиту, Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Кредитного договору, який підписаний одноразовим ідентифікатором «7424cd2c». Відповідно до умов вказаного Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4\~000,00 грн строком на 112 днів з денною процентною ставкою у розмірі 0,69\~%. (а.с. 5-13) Згідно із довідкою-розрахунком про деталізацію нарахувань та обліку платежів за кредитним договором №\~386320 заборгованість станом на 18 серпня 2025 року складає 7\~072,00\~грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4\~000,00 грн, заборгованість за процентами 3\~072,00 грн. (а.с.\~15) Також, в матеріалах наявна інформаційна довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 30 липня 2025 року за №\~7/13590 про успішність операції про перерахування 4\~000,00 грн на платіжну карту №\~ [NUMBER] , що зазначена [PERSON] при укладанні кредитного договору. (а.с. 14) Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до ч.\~12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. За нормами ч.\~13 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч.\~3 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054\~ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.\~1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши надані в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 18 серпня 2025 має заборгованість за кредитним договором №\~386320 від 06 грудня 2024 року в загальній сумі 7\~072,00\~грн, а тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.\~141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved