Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Ідея Банк», в якому просить суд стягнути з боржника, якою є [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" заборгованість у розмірі 28266,23 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 08.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі «Кредитор») і боржником, якою є - [PERSON] (надалі «Відповідач/Позичальник») було укладено Кредитний договір №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 року, надалі «Кредитний договір/Договір», відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 6370,79 грн. 08.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі «Кредитор») і боржником, якою є - [PERSON] (надалі «Відповідач/Позичальник») було укладено Кредитний договір №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 року, надалі «Кредитний договір/Договір», відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 3600 грн. Свої зобов`язання Кредитор виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. Всі права вимоги за кредитним договором №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеним між [PERSON] та АТ «ІДЕЯ БАНК», було відступлене Банком до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, які в свою чергу передали права на кредитний договір на підставі Договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», надалі за текстом «Позивач». Позивач набув право вимоги до Боржника, якою є [PERSON] (далі по тексту «Боржник»), за Кредитним договором №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 (далі по тексту «Кредитний договір»). Відповідач зі своєї сторони, не виконав умови Кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 19013,39 грн. Всі права вимоги за кредитним договором №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеним між [PERSON] та АТ «ІДЕЯ БАНК», було відступлене Банком до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, які в свою чергу передали права на кредитний договір на підставі Договору факторингу № 8/11/2024 від 08.11.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», надалі за текстом «Позивач». Позивач набув право вимоги до Боржника, якою є [PERSON] (далі по тексту «Боржник»), за Кредитним договором №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 (далі по тексту «Кредитний договір»). Відповідач зі своєї сторони, не виконав умови Кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 9252,84 грн. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 07 серпня 2025 р. на 09 год. 40 хв. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року через неявку осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено на 08 вересня 2025 року на 14 год. 30 хв. Галицьким районним судом м. Львова у даній справі винесено заочне рішення від 08 вересня 2025 року відповідно до якого вирішено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість у розмірі 28266,23 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривні та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 27.10.2025 року заяву відповідача [PERSON] \~про перегляд\~заочного рішення\~від 08.09.2025\~року у\~цивільній справі\~№461/5868/25\~за позовом\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Українські фінансові\~операції» до\~ [PERSON] ,\~третя особа\~Акціонерне товариство\~«Ідея Банк»\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором задоволено. Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року скасувано. Розгляд справи призначено до\~розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04 листопада 2025 року відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відзиві відповідач зазначає, що позивачем ТОВ «Українські фінансові операції» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Росвен Інвест Україна», наступному етапі від ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс», наступний перехід прав вимоги від ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «Українські фінансові операції», який є похідним, не може підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Українські фінансові операції». Позивачем до позовної заяви долучено лише дві довідки-розрахунки заборгованості за кредитними договорами №С-404-007199-19-980 від 08.04.2019 року та №С-404-007200-19-980 від 08.04.2019 року. Зокрема, за договором № С-404-007199-19-980 вказано лише загальні суми: заборгованість за основним боргом станом на 25.07.2023 року у розмірі 6 370,79 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 12642,60 грн. Аналогічно, за договором №С-404-007200-19-980 зазначено основний борг у розмірі 3 600,00 грн. та відсотки у розмірі 5 652,84 грн. Однак, такі довідки є неналежним доказом розміру заборгованості, оскільки вони не містять жодної деталізації та розшифровки, зокрема: відсутні будь-які формули розрахунку сум основного боргу та відсотків; не зазначено періодів, за які здійснено нарахування відсотків; не вказано застосованих процентних ставок, які є підставою для нарахування відсотків; не відображено всіх сум, оплачених Відповідачем за договорами, та не вказано, на погашення яких саме складових заборгованості (тіла кредиту, відсотків, комісій, пені) були зараховані ці платежі. Такий узагальнений розрахунок позбавляє Відповідача можливості перевірити обґрунтованість заявлених вимог та правильність їх нарахування. Особливо це важливо з огляду на те, що Відповідач здійснювала платежі, і є ймовірність того, що раніше вони могли бути неправомірно зараховані на погашення комісій або інших неправомірних нарахувань, а не на основний борг чи відсотки. З огляду на це, заявлені суми відсотків виглядають непропорційно великими порівняно з основними сумами боргу. Отже, Позивачем не доведено належними та допустимими доказами дійсний розмір заборгованості, що унеможливлює її стягнення. Крім того, зазначає, що суми, нараховані та списані як "комісії за нефінансові транзакції", є незаконними і не підлягають стягненню. Ці суми мають бути виключені із загальної суми заборгованості, а якщо вони вже були сплачені Відповідачем, вони мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу або відсотків, що є правомірними. Відповідач звертає увагу суду на те, що у наданій виписці з рахунку по деяких частинах дебет та кредит сходяться, показуючи однакові суми (наприклад, 14 464,54 грн та 341 580,11 грн). Цей факт викликає обґрунтовані сумніви щодо походження та правильності розрахунку заявленої Позивачем суми боргу. За таких обставин, Позивачем не надано чіткого та зрозумілого розрахунку, який би детально пояснював, яким чином, попри баланс дебетових та кредитових операцій на певні періоди, сформувалася заявлена сума заборгованості. Відсутність повної прозорості в розрахунках, особливо на тлі списання неправомірних комісій, унеможливлює перевірку заявленої суми боргу та доводить необґрунтованість позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу відповідач зазначає, що приймаючи до уваги типовий характер справи, ціну позову (яка є відносно невеликою для даної категорії спорів), фактичний обсяг наданої представником Позивача допомоги та відсутність необхідності значних часових витрат у такій типовій справі, вважає, що заявлена Позивачем сума витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі є завищеною і підлягає зменшенню до розумного та справедливого розміру, наприклад, до 2000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, оскільки згідно позовної заяви просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно відзиву на позовну заяву, просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 08.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і боржником, якою є - [PERSON] було укладено Кредитний договір №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 року, відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 6370,79 грн. 08.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і боржником, якою є - [PERSON] було укладено Кредитний договір №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 року, відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 3600 грн. Свої зобов`язання Кредитор виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. Всі права вимоги за кредитним договором №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеним між [PERSON] та АТ «ІДЕЯ БАНК», було відступлене Банком до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 (копія договору факторингу наявна в матеріалах справи), в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 (копія договору факторингу наявна в матеріалах справи), які в свою чергу передали права на кредитний договір на підставі Договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (копія договору факторингу наявна в матеріалах справи). Позивач набув право вимоги до Боржника, якою є [PERSON] за Кредитним договором №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019. Відповідач зі своєї сторони, не виконав умови Кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 19013,39 грн. Всі права вимоги за кредитним договором №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеним між [PERSON] та АТ «ІДЕЯ БАНК», було відступлене Банком до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 (копія договору факторингу наявна в матеріалах справи), в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.202 (копія договору факторингу наявна в матеріалах справи)3, які в свою чергу передали права на кредитний договір на підставі Договору факторингу №8/11/2024 від 08.11.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (копія договору факторингу наявна в матеріалах справи). Позивач набув право вимоги до Боржника, якою є [PERSON] за Кредитним договором №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019. Відповідач зі своєї сторони, не виконав умови Кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 9252,84 грн. Умовами Кредитного договору №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 року визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов угоди, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за угодою, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 19013,39 грн, з яких: - Прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6370,79 грн.; - Прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 12642,6 грн.; - Прострочена заборгованість за комісіями в розмірі 0 грн. Умовами Кредитного договору №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 року визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов угоди, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за угодою, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 9252,84 грн, з яких: - Прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3600 грн.; - Прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 5652,84 грн.; - Прострочена заборгованість за комісіями в розмірі 0 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується ордером-розпорядження та випискою по особовому рахунку. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 14 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України\~передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 1\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Частиною 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідач не здійснив жодної оплати після уступки права вимоги і не надав доказів оплати, відповідно сума заборгованості не змінилася. Згідно облікової політики Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», Позивач, після відступлення прав вимоги, не нараховував відсотки та комісії по Кредитному договору. Відповідно до умов Кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за Договором. Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати дострокового стягнення з Відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та комісії. Позивачем направлено Відповідачу вимогу про виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість відповідачу добровільно врегулювати заборгованість, однак вимога не була виконана (копія вимоги наявна у матеріалах справи). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 28266,23 грн. Надаючи оцінку долученим до матеріалів справи доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором. Доводи відповідача про те, що позивач не наділений правом вимагання виконання зобов`язання за кредитним договором суд відхиляє. Так, на підтвердження переходу права вимоги представник позивача долучив до матеріалів справи договір факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна», невід`ємними частинами якого є акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 25.07.2023 та реєстр боржників до договору факторингу від 25.07.2023; договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 між ТзОВ «Росвен Інвест Україна» та ТзОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», невід`ємними частинами якого є акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 26.07.2023 та реєстр боржників до договору факторингу від 26.07.2023; договір факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 між ТзОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТзОВ «Українські фінансові операції», невід`ємними частинами якого є акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 08.11.2024. Вказані документи підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором до позивача, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними. Наявність заборгованості\~ [PERSON] \~підтверджується: виписками по особовим рахункам; довідками-розрахунками заборгованості; витягами з реєстру боржників; договором\~позики\~№ 7722288, кредитними договорами №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 року та №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 року; копіями договорів факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, №01.02-38/23 від 26.07.2023 року, №08/11/2024 від 08.11.2024 року та копіями актів приймання-передачі до договорів факторингу. Відповідачем не надано суду жодних доказів невірного розрахунку заборгованості за кредитними договорами. Контррозрахунок заборгованості також не надано. Враховуючи викладені вище норми та обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами №C-404-007199-19-980 від 08.04.2019 року та №C-404-007200-19-980 від 08.04.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином,\~з відповідача\~підлягають стягненню\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~в розмірі\~2422,40\~грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 01.08.2024 року між позивачем та адвокатом Дідухом Є.О. укладено договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн. підтверджується: договором про надання правничої допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, платіжними дорученнями від 06.05.2025 року. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved