Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 15.09.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2024 року між\~ ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем був укладений договір позики № 79952362, за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 6000 на визначений строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, з відсотковою ставкою 0,83 % в день, а позичальник зобов`язаний повернути таку ж саму суму грошей у день закінчення строку та сплатити відсотки за користування кредитом. 26.05.2024 між тими ж сторонами укладено додаткову угоду до цього ж договору, якої збільшено суму кредиту на 1000 грн. 14.06.2021 року ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ уклали договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло про вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.\~ Відповідно до реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року до вказаного договору до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором в сумі 16003,82 грн, з яких 7000 грн заборгованість за тілом кредиту, 1416,02 грн заборгованість за відсотками, 7587,80 грн заборгованість за пенею. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за договорами в розмірі 16003,82 грн та понесені судові витрати.\~ ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, в разі проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження здійснювати такий розгляд без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками, днем вручення якої, відповідно до п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України є 15.10.2025 року. Правом на подання відзиву не скористалася. ІІІ.\~Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.09.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 25.05.2024 року між ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем укладений договір позики № 79952362, згідно якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику власність грошові кошти на погодженої умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути по законодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату- проценти від суми позики. Сума кредиту\~ - 6000 грн, строк\~ кредиту -\~ 30 днів,\~ процентна ставка в день за користування позикою базова 0,83%, тип процентної ставки - фіксована, дата повернення кредиту 23.06.2024, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1541,93 %. Вказаний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 23106 (а.с.5-7). Згідно п. 6 договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та /або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. В додатку №1 до договору позики наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якого дата видачі кредиту 25.05.2024 року, дата платежу 23.06.2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума кредиту - 6000 грн, проценти за користування кредитом - 1494 грн (а.с.8). 26.05.2024 року між тими ж сторонами була укладена додаткова угода до договору позики №79952362 від 25.05.2024 року, підписана відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 74340, у відповідності до якої суму позики була збільшена на 1000 грн та становила 7000 грн, при цьому орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1544,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту 8734,70 грн, процентна ставка 0,83%. (а.с.9-10). 14.06.2021 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ був укладений договір факторингу 14/06/21. Згідно пункту 1.1 цього договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання плати за позикою процент за порушення грошового зобов`язання право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників підстави виникне право грошової вимоги до боржників грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (витяг з договору а.с.12-14). Згідно пункту 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні право вимоги. 28.07.2021 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВФК ЄАПБ було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якої у новій редакції викладено п.1.3 договору щодо повідомлення боржників про відступлення прав вимоги (а.с.15). 13.06.2022 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВФК ЄАПБ було укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 року, у відповідності до положень якої сторони домовились про викладення п. 9.1 договору у новій редакції «9.1 даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна сторона не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік» (а.с16). 24.01.2025 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВФК ЄАПБ було укладено додаткову угоду №47 до договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 року у якій сторони погодили ціну продажу прав вимоги за договорами згідно реєстрів боржників №41 та 42 (а.с.17). В матеріалах справи міститься акт прийому передачі реєстру боржників від 19.08.2024 року №29 за договором факторингу 14/06/21 від 14.06.21 року, згідно якого клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників номер 42 в кількості 4965 (а.с.18). У відповідності до витягу з реєстру боржників №42 від 25.01.2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість за договором позики № 79952362 в загальній сумі 16003,82 грн (а.с.20). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №79952362 від 25.05.2024 року сума заборгованості за основною сумою боргу становить 7000 грн, сума заборгованості за відсотками 1416,021 грн, та 7587,80 грн заборгованість за пенею (а.с.21). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень статті 626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6\~та\~627\~ЦК\~України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 631\~ЦК\~України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до частини 2статті 639\~ЦК\~України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. В п. 1 ст.\~629\~ЦК\~України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст.\~612\~ЦК\~України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516\~ЦК\~України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Щодо стягнення неустойки. Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки(штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних(боргових) зобов`язань. У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Стосовно меж розгляду позовної заяви. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (див. Постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20 (провадження № 61-475св22)). VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 25.05.2024 року між [PERSON] та з ТОВ\~«1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений договір позики №79952362 в електронній формі, в порядку передбаченому\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» на суму 6 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,83% від суми кредиту за кожен день користування та 26.05.2024 року - додаткову угоду до цього ж договору, згідно якої тіло кредиту було збільшене на 1000 грн та в загальному становить 7000 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 31.07.2025 року за відповідачем, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором, рахується заборгованість, яка в загальному становить 16003,82 грн., яка складається з: 7000 грн. - заборгованість за кредитом; 1416,02 грн. - заборгованість за відсотками та 7587,80 грн заборгованості за пенею. Суд, зауважує, що розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, виконаним первісним кредитором, матеріали справи не містять. Відтак суд, здійснивши розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом встановив, що розмір таких мав би становити 1 743 грн (7000*0,83%*30). Однак, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитом в сумі 1 416,02 грн. А отже, враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає, що підставними є вимоги відповідача про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 1416, 02 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення із відповідача пені в розмірі 7587,80 грн, то суд вважає, що остання до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час. Тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому пропорційно до суми задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути 1 592,35 гривень судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050,1054, ст.3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію", та

Outcome: partial