Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 жовтня 2024 року ТОВ Факторинг Партнерс звернулося до суду із позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 10.04.2024 за договором №1-100042024 укладеним із ТОВ Качай гроші набуло право вимоги до [PERSON] , у зв`язку із невиконанням останнім зобов`язань за кредитним договором №00-9128302 від 13.08.2023 року в сумі 18 296 грн 25 коп. З огляду, на те, що боржник в добровільному порядку повернути суму заборгованості відмовляється, позивач просить його вимоги задовольнити, а також стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу. \~ \~ \~ \~26.11.2024 року до суду відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що у справі не міститься належних та допустимих доказів щодо надання [PERSON] позики, відсутні первинні бухгалтерські документи, платіжні доручення, які б підтверджували перерахування позичальнику коштів. Крім цього звернув увагу на те, що строк дії договору становив до 11.12.2023 року, однак позивач нарахував відсотки за користування кредитними коштами в період з 10.04.2024 по 09.09.2024 року. Також, відповідач вказав і на те, що сума витрат на правову допомогу у даній справі становить 9000 грн., що дорівнює 50 відсоткам від суми заборгованості за кредитом, вважає, що відповідний розмір є необґрунтованим та недоведеним. \~ \~ \~ \~Представник позивача, в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позовних вимог, вважає, що позов є необґрунтованим, підстави для стягнення заборгованості із відповідача відсутні. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~13.08.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9128302 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписано одноразовим ідентифікатором Q1678, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, наявною в матеріалах справи. Згідно з умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався отримати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1). Сума кредитного ліміту склала 5950 грн. (п. 1.2). Строк дії кредитної лінії визначено у 120 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 11.12.2023 або достроково (п. 1.3). Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 02.09.2023 протягом дії кредитної лінії, користування грошовими коштами. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п. 1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (п. 1.4.1). Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п. 1.3 цього договору, після 2 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (п. 1.4.2). Згідно з п. 1.5. договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 297 грн 50 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становила 5472,01% (п. 1.7). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складала 22312 грн 50 коп. (п. 1.8). З додатку №1 до кредитного договору №00-9128302 від 13.08.2023 графіком платежів, вбачається, що загальна вартість кредиту складає 27540грн., реальна річна процентна ставка 5472,01%, сума кредиту за договором 5950 грн., проценти за користування кредитом 16065 грн., комісія за надання кредиту 297 грн 50 коп. \~ \~ \~ \~Позивач на виконання умов договору, перерахував кредитні кошти відповідачу в сумі 5950 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 22.04.2024 з доданим реєстром транзакцій. ТОВ «Качай гроші» було проведено розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №00-9128302 від 13.08.2023. 10.04.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» відступило право грошової вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. Відповідно до п. 2.2 договору з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників та набуває всіх прав за ним. 10.04.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 296 грн 25 коп, з яких 5 950 грн., заборгованості за основною сумою боргу, 12 048 грн 75 коп. заборгованості за процентами, заборгованість з комісії 297 грн 50 коп. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України №675-VIII «Про електрону комерцію», (далі Закон №675-VIII). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч.1 ст. 3 Закону №675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII). Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У \~ \~ \~ \~разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 Закону №675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зроблено висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі №2221/2373/12. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір [PERSON] підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач на веб-сайті подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитна установа надіслала позичальнику за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор «Q1678», який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору. Посилання відповідача та його представника на ту обставину, що у справі відсутні докази перерахування коштів кредитором позичальнику на увагу не заслуговують, оскільки крім наданої позивачем інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн», за клопотанням представника позивача було витребувано докази з АТ КБ ПриватБанк, з яких, зокрема виписці по рахунку [PERSON] вбачається, що 13.08.2023 року на картковий рахунок відповідача було зараховано кошти в сумі 5 950 грн (а.с.117). \~ \~ \~ \~Що стосується нарахування відсотків, за користування кредитними коштами, після закінчення дії договору кредитної лінії, тобто після 11 грудня 2023 року, з чим категорично не погоджується відповідач, то суд, вважає за необхідне вказати на наступне. \~ \~ \~ \~Дійсно відсотки за користування кредитними коштами були розраховані станом на 10.04.2024 (а.с.25) в сумі 18 296 грн 25 коп. \~ \~ \~ \~Про те, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно п.3.3 Договору кредитної лінії від 13.08.2023 року у разі несплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1 даного Договору, за зниженої процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною процентною ставкою, встановленою у п.1.4.2 Договору. \~ \~ \~ \~У п.3.4 Договору, сторони погодились, що проценти нараховані після закінчення строку кредиту визначеного Договором, є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, підстави для нарахування процентів після закінчення строку дії договору кредитної лінії визначені як умовами договору, так і положеннями ч.2 ст.625 ЦК України, а тому суд, вважає, що проценти підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Згідно з п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, який укладено ТОВ «Факторинг Партнерс» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 76 від 05 липня 2024 року, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05 вересня 2024 року. Відповідно до вказаного договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п. 4.1). Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.5). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є співмріним із заявленими вимогами, а підстави, для зменшення розміру витрати на правову допомогу у зв`язку із недотриманням положень ч.4 ст.137 ЦПК України у суду відсутні. Отже враховуючи, що позивачем надано докази витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути зазначені витрати в сумі 9000 грн. Крім того, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved