Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №4243214 у розмірі 18627,30 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 12.07.2023 ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" та відповідачка уклали договір позики № 4243214. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" відступило належні йому права вимоги до боржників до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 18627,30 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12627,30 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18.11.2025 відмовлено [PERSON] у витребуванні доказів та призначенні судової економічної експертизи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка до суду не з`явилась, про місце, дату та час проведення судового засідання була повідомленою належним чином. 09 жовтня 2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить визнати неправомірним та відмовити у стягненні відсотків у розмірі 12627,30 грн, оскільки ця сума суперечить умовам додаткової угоди № 4243214-361822 від 29.11.2023 про часткове погашення боргу та є надмірною. Також здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням всіх здійснених відповідачкою платежів на загальну суму 3835,20 грн. Та просить у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФК "ЄАПБ" про стягнення заборгованості відмовити повністю, або частково, стягнувши суму, що не перевищує фактично непогашений залишок основного боргу 2727,25 грн. Також відповідачка 09.10.2025 подала клопотання про витребування доказів у позивача, а саме витребувати у ТОВ "ФК "ЄАПБ" повного розрахунку заборгованості за договором позики № 4243214 та призначити судову економічну експертизу. 15 жовтня 2025 року від представниці ТОВ "ФК "ЄАПБ" до суду через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представниця позивача просить відзив [PERSON] залишити без розгляду та задоволення, позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" задовольнити в повному обсязі. Долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором позики № 4243214 від 12.07.2023, а також протокол підпису до розрахунку заборгованості за вищевказаним договором позики. Вказує, що додаткові угоди перестали діяти з підстав їх невиконання, що прамо вказано у останніх, як умова зменшення кредитного боргу, а тому з відповідачки підлягає стягненню заборгованість у розмірі, вказаному у позові. 17 жовтня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідачка заперечила щодо строків подачі відповіді на відзив та вказала, що позиція позивача про дію попереднього договору є необґрунтованою та відповідачка сплачувала узгоджені додатковою угодою платежі, а відтак розрахунок боргу є невірним, а заборгованість остання не визнає, лише визнає факт укладення кредитного договору та наявність кредитної заборгованості, однак в іншому розмірі. 22 жовтня 2025 року від представниці ТОВ "ФК "ЄАПБ" до суду через систему "Електронний суд" надійшли додаткові письмові пояснення та просить залишити подану ним відповідь на відзив без розгляду, а у письмових поясненнях зазначає, що про те, що додаткові угоди відповідачкою не виконані, а тому правомірно нараховано спірний борг на умовах діючого кредитного договору. 22 жовтня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від [PERSON] надійшли додаткові письмові пояснення, згідно яких остання заперечила щодо залишення без розгляду відзив на позов та просила відмовити у позові, або зменшити розмір стягуваної суми боргу. Суд, у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачці були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.07.2023 між ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 4243214 (а.с.5-8). Договір укладено в електронному вигляді і підписано відповідачкою шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) YRMb0w3Rc3. За умовами вищевказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Сума позики - 6000 грн. Строк позики - 19 днів. Дата надання позики - 12.07.2023. Дата повернення позики - 31.07.2023. Базова процентна ставка за перший день користування позикою - 11.70 %. Базова процентна ставка з другого дня використання 2.50 %. Знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0.01 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2.70 % за день (не застосовується в період воєнного стану). Пеня - 2.70 % за день (не застосовується в період воєнного стану). 14 червня 2021 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" відступило належні йому права вимоги до боржників до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.9-11). Відповідно до реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 (а.с.17) до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 18627,30 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12627,30 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" становить 18627,30 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12627,30 грн - сума заборгованості за відсотками. Станом на 31.05.2025 заборгованість за договором позики № 4243214 від 12.07.2023 не погашена (а.с.18). Як вбачається із копій відомостей про переказ коштів від 31.07.2023, 28.10.2023, 12.11.2023, 29.11.2023, 14.12.2023, 27.12.2023, 12.01.2023 (а.с. 77-83), [PERSON] здійснювала погашення кредиту, що також визнається позивачем та відображено у наданому останнім розрахунку від 22.10.2025 (а.с. 98-99, 122-123). Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При вирішенні спору судом враховується, що відповідачка отримала кредитні кошти, була повідомленою про умови, правила та відсотки банку, однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість, наявність якої остання визнає, однак не погоджується із її розміром. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] 12.07.2023 отримала кредит у розмірі 6000 грн строком на 19 днів, що вбачається із п. 2.1-2.2 договору позики № 4243214 від 12.07.2023, при цьому узгоджено базову процентну ставку за перший день - 11.7 %, а з другого дня і до дати повернення коштів - 2.5 %, що визначено п. 2.3-2.4 договору позики № 4243214 від 12.07.2023. При цьому, нарахування відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до п. 4 договору позики № 4243214 від 12.07.2023 здійснюється щоденно, включаючи дату отримання і повернення позики, виходячи з строку фактичного користування, але не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування, а відтак загальний строк нарахування процентів не може перевищувати 19+90=109 календарних днів і це період з 12.07.2023 по 28.10.2023. При цьому, відповідачка в даний період з 12.07.2023 по 28.10.2023 сплатила 31.07.2023 - 562,5 грн, а 28.10.2023 - 545,45 грн, інших платежів у даний строк не здійснювала. 28 жовтня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4243214-0 (а.с. 67-71), про реструктуризацію боргу та прощення частини боргу з умовою належного виконання такої, сплати в узгоджений графік платежів у розмірі 545,45 грн, а у разі порушення умов даної додаткової угоди - застосування початкових відсоткових нарахувань, на виконання якої [PERSON] 12.11.2023 здійснила платіж у розмірі 545,45 грн. 29 листопада 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4243214-361822 (а.с. 72-76), про реструктуризацію боргу та прощення частини боргу з умовою належного виконання такої, сплати в узгоджений графік платежів у розмірі 545,45 грн, починаючи з 29.11.2023 по 27.04.2024, а у разі порушення умов даної додаткової угоди - застосування початкових відсоткових нарахувань, на виконання якої [PERSON] 29.11.2023 здійснила платіж у розмірі 545,45 грн, 14.12.2023 - 545,45 грн, 27.12.2023 - 545,45 грн, 12.01.2023 - 545,45 грн, а в подальшому будь-яких платежів не здійснювала. Суд зазначає, що згідно додаткової угоди № 4243214-361822 віжд 29.11.2023, було визначено та узгоджено суму боргу - 20809,09 грн, при цьому з них 6000 грн - основний борг, 14809,14 грн - проценти за користування кредитними коштами - п. 1 цієї угоди. Такий борг було реструктуризовано та частково прощено у розмірі 5999,95 грн - реструктуризовано шляхом сплати 11 платежами розміром кожен по 545,45 грн, а 12 платіж у розмірі 14809,09 грн не підлягає сплаті, а прощається позичальником, за умови виконання умов даної угоди - п. 1.1-3-1 цієї угоди. При цьому, п. 9 додаткової угоди вказує, що позичальник розуміє та погоджується, що у разі якщо станом на дату, що слідує за датою погашення кожного чергового платежу згідно графіку, визначеного п. 3 цієї угоди, крім платежу 12, наявна заборгованість зі слати такого чергового платежу, позикодавець здійснює перерахунок процентів до сплати. в тому числі здійснює нарахуванння процентів у порядку і розмірі, визначеному п.п. 4.1 п. 4 додаткової угоди. Акційні умови в такому випадку анулюються, а заборгованість підлягає сплаті у повному обсязі. Пункт 4.1 додаткової угоди № 4243214-361822 від 29.11.2023 вказує, що розмір процентної ставки становить 2.5 % від суми залишку основного боргу за кожен день користування позикою, що нараховується на залишок суми основого боргу, за договором до сотаннього дня користування позикою. Судом встановлено, що 31.07.2023 ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів" та [PERSON] уклали додаткову угоду № 4243214-1 про зміну строку кредитування та внесення змін до договору від 12.07.2023 № 4243214. Окрім того, уклавши 29.11.2023 додаткову году № 4243214-361822, сторони узгодили як реструктуризацію так і прощення частини боргу, однак з умовою, зокрема сплати узгодженого боргу в межах графіку, визначеного цією додатковою угодою. Однак, із копій відомостей відповідачки, що повністю співпадають із розрахунком боргу позивача, встанолено, що відповідачка не виконала умови додаткової угоди, а відтак кредитор належно здійснив перерахунок боргу із нарахуванням відсотків за користування таким, що є умовою п. 9, п.п. 4.1 додаткової угоди № 4243214-361822 від 29.11.2023. При цьому, суд не приймає доводи відповідачки щодо неналежного нарахування таких на весь борг, поза строком дії додаткової угоди, так як таке нарахування повністю відповідачає узгодженій додатковій угоді № 4243214-361822 від 29.11.2023. Разом з тим, суд зазначає, що вказана додаткова угода № 4243214-361822 від 29.11.2023 встановлює розмір відсоткової ставки 2.5% за кожен день користування кредитними коштами, що становить 6000*2.5%=150 грн, які і нараховуються у поданому розрахунку заборгованості, при цьому суд враховує, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Разом з тим, із доданого позивачем розрахунку боргу встановлено, що відсотки на основний борг нараховувалися за період з 12.07.2023 по 13.11.2023, що відповідає умовам кредитного договору та додатковій угоді, укладеним між відповідачкою та ТОВ "1 Безпечне агенстство необхідних кредитів", як і відповідає вимогам ЗУ "Про споживче кредитування" щодо обмеження такої відсоткової ставки, нарахованої за кожен день користування кредитними коштами. При цьому, суд встановив, що усі сплати, починаючи з 29.11.2023 і по 12.01.2024, зараховувалися на погашення боргу за нараховані відсотки, при цьому тіло кредиту було незмінним, однак починаючи із 14.11.2023 і по 20.03.2024 будь-яких відсотків не нараховувалося взагалі, хоча п. 4.1 такий строк нарахування відсотків узгоджено до останнього дня користування кредитом, а розмір відсотків становить 150 грн в день, що відповідає добутку тіла кредиту у розмірі 6000 грн та процентної ставки 2.5%. Суд зазначає, що поданий розрахунок заборгованості повністю відповідає узгодженим умовам кредитного договору та додаткової угоди, перевірений судом шляхом вирахування розміру щоденного нарахування відсотків, відповідачкою альтернативного розрахунку суду не надано, при цьому ухвалою суду від 18.11.2025 відмовлено відповідачці у призначенні судової економічної експертизи за необґрунтованістю. Суд не вбачає, що вказані відсотки за користування позикою є відповідальністю за неналежне виконання боргових зобов`язань, зокрема неустойки, та дана позиція відповідачки не знайшла свого підтвердження при розгляді справи. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та доводи відповідачки, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 120414 від 24.06.2025 (а.с. 33), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Виходячи з вищенаведеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved