Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 19.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1841. У шлюбі народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. Спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », місцем проживання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишити її місце проживання. У судове засідання позивач, [PERSON] не з`явилася, однак 23.10.2025 року до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак 24.11.2025 року до суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 30). 07.10.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 19.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1841, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2011 року (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 2, 3). З копії витягів з реєстру територіальної громади від 23.10.2025 року вбачається, що позивач [PERSON] та її сини [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за однією адресою, а саме: [ADDRESS] (а.с. 27, 28, 29). Сторони мають різні характери та погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позивач просила місцем проживання малолітніх синів залишити її місце проживання, а відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити на\~проживання\~з\~матір`ю позивачем по справі [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved