Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Зміст позовних вимог: ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивують тим, що 07.09.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 330284-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України « Про електронну комерцію». Так, ТОВ "Бізнес позика" 07.09.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 330284-КС-002 про надання кредиту. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6683, на номер телефону [NUMBER] ( що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. 07.09.2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №330284-КС-002 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Таким чином, 07.09.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] укладено Договір № 330284-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 30000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №330284-КС-002 про надання кредиту належним виконав, а лише часткового сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку, у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором станом на 04.09.2025 року в розмірі 60 420,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 28 500,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31 920,00 грн. Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 330284-КС-002 на загальну суму 24513,00 грн, зокрема 1500 грн за кредитом, 17013 грн за відсотками, 6000 грн по комісії (а.с.49). З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору ТОВ "Бізнес позика" просить запозовом стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 420,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідачу [PERSON] надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі за адресою її зареєстрованого місця проживання та запропоновано надати відзив разом із доказами, що підтверджують заперечення проти позову або заяву про визнання позову. Днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі є 10.10.2025, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням. Надіслання ухвали за зареєстрованою адресою відповідача та встановлення дати вручення відповідно до приписів статті 272 ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та забезпечення реалізації його процесуальних прав. Судом вжито всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім направлення процесуальних документів засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання відповідача, судом вжито додаткових заходів повідомлення відповідача. Зокрема, суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами на електронну адресу, зазначену відповідачем при укладенні кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи. Незважаючи на всі можливі заходи, вжиті судом для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, остання не скористалася наданими їй процесуальними правами - не повідомила суд про свою позицію у справі, не подала відзиву на позов, не надала жодних пояснень чи доказів, які могли б спростувати вимоги позивача. Відповідач після отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк не скористалася наданими процесуальними правами - не повідомила суд про свою позицію у справі, не подала відзиву на позов, не надала жодних пояснень чи доказів, які могли б спростувати вимоги позивача. Відповідно до статей 126, 178, 83 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати всі наявні докази в межах процесуальних строків, визначених законом або судом. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Встановлений судом строк міг бути продовжений лише за заявою відповідача, поданою до його закінчення, або з ініціативи суду за наявності відповідних підстав. Однак відповідач не звертався до суду із заявою про продовження строку для подання відзиву чи доказів. Також відповідач у відповідності до статті 83 ЦПК України, не повідомив суд про неможливість подання доказів у встановлений строк; не зазначив причин такої неможливості; не підтвердив, що ним були вжиті всі залежні від нього заходи для отримання доказів. Таке порушення вимог закону свідчить про неповажність причин неподання доказів та є підставою для висновку про втрату відповідачем права на їх подання у подальшому. Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням встановленого строку, а згідно з частиною 2 цієї статті - документи, подані після закінчення строку, залишаються без розгляду, якщо інше не передбачено Кодексом. Суд наголошує, що детальна регламентація строків подання відзиву і доказів у ЦПК України спрямована на забезпечення принципів змагальності, процесуальної рівності сторін, а також недопущення зловживання процесуальними правами. Норми ЦПК України встановлюють чіткий і послідовний порядок подання заяв по суті справи та доказів, детально регламентуючи строки їх подання. Така регламентація спрямована на запобігання зловживанню процесуальними правами та забезпечення повного і своєчасного розкриття доказів (принцип «discovery») на стадії підготовчого провадження. Зазначений підхід покликаний змістити основний акцент із розгляду справи по суті на стадію її підготовки, що сприяє ефективності, процесуальній економії та дотриманню розумних строків судового розгляду. Отже, порушення позивачем встановленого порядку подання доказів, відсутність повідомлення про причини їх неподання та невжиття заходів для їх отримання є підставами для висновку, що такі докази не можуть бути подані чи прийняті судом у подальшому розгляді справи. З огляду на це, суд дійшов висновку, що відповідач не виявив зацікавленості у розгляді справи та захисті своїх прав, свідомо не скористався процесуальними можливостями, наданими законом, а тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами відповідно до положень статей 178, 279 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області 26.09.2025 відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без судового засідання та повідомлення сторін, на підставі наявних у матеріалах справи даних. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи може проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, 07.09.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 330284-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес позика" 07.09.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 330284-КС-002 про надання кредиту (а.с.11 ). Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA 6683, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (зворот. бік а.с. 47), котрий боржником було введено/відправлено. 07.09.2024 року Космірак Н.М. прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 330284-КС-002 про надання кредиту на умовах визначених офертою (а.с.19-32). Таким чином, 07.09.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] укладено Договір №330284-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (зворот. бік а.с.12-43). Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. За умовами п.2.1-2.4 Договору відповідачу надавався кредит в сумі 30000,00 грн, строком на 24 тижні, в день з стандартною процентною ставкою 1 %, фіксована. Денна процентна ставка - 0,86%. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк повернення кредиту 22.02.2025 рік. п.2.5. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія) складає 6000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісію в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором, з кінцевим терміном погашення 22.02.2025 року. Відповідно до пункту 4.2.1 Договору, У разі, якщо погашення Кредиту здійснюється відповідно до погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Пунктом 4.2.4. Договору Сторони домовились, що у разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, зокрема врахувуючи те, що у такому разі умови про нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані Проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, водночас Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Пункт 4.2.2 Договору сторони на момент укладення Договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. В такому випадку орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту становитиме 73717,24 грн. Відповідно до Договору позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Позичальник до моменту укладення цього Договору отримав всю необхідну інформацію про кредитного посередника Кредитодавця відповідно до ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування». Позичальник отримав від Кредитодавця всі документи та інформацію, які Позичальник запросив у Кредитодавця до моменту укладення Договору. ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів на суму 30000 грн. (а.с. 44). На вимогу суду «Приват Банк» надав інформацію та виписку руху коштів по картці від 11.10.2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ІВАN [NUMBER] . Додатково направляємо виписку по рахунку № [NUMBER] за період 07.09.2024 - 10.09.2024 р, яка містить зарахування на суму 30000,00 гривень у додатку (а.с. 90-91). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 330284-КС-002 від 07.09.2024 року про надання кредиту належним чином не виконав. Відповідач частково сплатив в установлені договором строки тіло кредиту, проценти і комісію, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач частково сплатив тіло кредиту в сумі 1500,00 грн, відсотки в сумі 12558,00 грн та комісію 6000,00 грн. (а.с. 48-50). З розрахунку заборгованості станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 330284-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 60 420,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 28 500,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31 920,00 грн за період з 07.09.2024 до 22.02.2025, що стверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 48-50). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 76 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі досліджених у справі доказів, суд робить висновок, що 07.09.2024 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес позика» виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору № 330284-КС-002. Позичальник, будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента і визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитний договір, чим погодила його умови. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти, що підтверджується доказами про їх перерахування позичальнику, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок повернути отримані кошти у розмірах та строки, визначені кредитним договором. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договорами виконала частково, здійснила часткову оплату за Договором №330284-КС-002, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, зокрема тілом кредиту. У позовні заяві позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 28500,00 грн. Доказів повернення грошових коштів у повному обсязі за кредитним договором, окрім сплати 1500 грн, а також доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту, відповідач суду не надав. Таким чином, у відповідача за тілом кредиту наявна заборгованість за договором № 330284-КС-002 в сумі 28500, 00 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначає таке. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача проценти за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані в межами строку дії кредитного договору. За договором № 330284-КС-002 від 07.09.2024 позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за процентами в розмірі 31920,00 грн за період з 07.09.2024 до 22.02.2025, що підтверджується розрахунками заборгованості. (а.с. 48-50). За умовами п.2.1-2.4 Договору відповідачу надавався кредит в сумі 30000,00 грн, строком на 24 тижні, в день з стандартною процентною ставкою 1 %, фіксована. Денна процентна ставка - 0,86%. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк повернення кредиту 22.02.2025 рік. п.2.5. Позивачем враховані положення законодавства, а саме підпункт 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором. Розрахунок проведено за процентною ставкою, узгодженою сторонами, та в межах визначеного строку кредитування. Відтак, наданий позивачем розрахунок суд визнає обґрунтованим і достовірним. Суд погоджується із наведеним розрахунком і вважає доведеним позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 330284-КС-002 від 07.09.2024 року розмірі 60420 грн, яка складається з: 28500 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 31920 грн - загальний залишок заборгованості за процентами за період з 07.09.2024 до 22.05.2025. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №330284-КС-002 від 07.09.2024 року в загальній сумі 60420 грн, яка складається з: 28500 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 31920 грн - загальний залишок заборгованості за процентами за період з 07.09.2024 до 22.05.2025. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved