Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути заборгованість за Кредитним договором від 14.02.2017 у розмірі 32333,66 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 14.02.2017 уклали Договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Станом на 23.02.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 32333,66 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви. АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» 22.02.2021 уклали договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «EJIIT ФІНАНС» 23.02.2021 уклали договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «Еліт ФІНАНС». Ухвалою судді від 17.09.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та щодо заочного вирішення справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання не повідомив. Тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, суд дослідив такі докази та встановив такі обставини. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] 14.02.2017 уклали Договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. ПАТ «Альфа-Банк, на виконання умов вищезазначеного договору, здійснило переказ коштів безготівковим зарахуванням на рахунок відповідача, що вбачається із виписки по [PERSON] за період з 14.02.2017по 22.02.2021. Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» 22.02.2021 уклали договір факторингу № 1, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Право вимоги вважається відступленим Фактору з моменту підписання цього Договору. В день підписання цього договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою, встановленою в Додатку №2 до цього договору (п.2.3). Згідно платіжного доручення №35 від 23.02.2021 ТОВ «ФК ФОРТ» здійснило переказ кошті у розмірі 14235001,00 грн на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» із призначенням вимоги: за право вимоги згідно договору факторингу №1 від 22.02.2021, без ПДВ. Як вбачається із акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 22.02.2021 до Договору Факторингу №1 від 22.01.2021, Клієнт передав, а Фактор прийняв згідно з вимогами п. 2.3.1 Договору Реєстр Боржників Клієнта від 22.01.2021 на компакт-диску, складений за формою згідно із Додатком №1-2 до Договору. Загальна кількість переданих Боржників становить 10590 (п. 2.3). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №1 від 22.02.2021- Реєстр договір, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК ФОРТ» набуло права вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором від 14.02.2017 у розмірі 32333,66 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» 23.02.2021 уклали договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Право вимоги вважається відступленим Фактору з моменту підписання цього Договору. В день підписання цього договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою, встановленою в Додатку №2 до цього договору (п.2.3). Відповідно до платіжного доручення №129 від 23.02.2021, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» здійснило на користь ТОВ «ФК ФОРТ» перерахування грошових коштів у розмірі 13235000,00 грн із призначенням платежу: за право вимоги згідно договору факторингу 01-23-02/21 від 23.02.2021 без ПДВ. Як вбачається із акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 23.02.2021 до Договору Факторингу №01-23-02/21, Клієнт передав, а Фактор прийняв згідно з вимогами п. 2.3.1 Договору Реєстр Боржників Клієнта від 23.02.2021 на компакт-диску, складений за формою згідно із Додатком №1-2 до Договору (п. 2). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021- Реєстр договір, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором від 14.02.2017 у розмірі 32333,66 грн. Відповідно до розрахунку позивача, станом на 14.02.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 32333,66 гривень. Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно із частиною другою статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 14.02.2017 уклали Кредитний договір . Факт надання кредитних коштів за вказаними кредитними договорами відповідачем не заперечується та підтверджено виписками по рахунках останнього. Як вбачається з вказаної виписки про рух коштів по рахунку, відповідач активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі, що на переконання судді свідчить про те, що відповідач безсумнівно розумів зміст та характер надаваних йому банківських послуг, бо тривалий час користувався наданим йому кредитним лімітом, здійснюючи використання наданих кредитних коштів для задоволення власних потреб. Отже, встановлені обставини справи щодо руху коштів по картці відповідача свідчать про те, що останній був обізнаним про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у його вільному електронному доступі. У свою чергу, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором. Отже, надані банком виписка про рух коштів по картці відповідача та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Як встановлено судом, право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором від 14.02.2017 перейшло до позивача на підставі договорів факторингу укладеними АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» 22.02.2021 та ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «EJIIT ФІНАНС» 23.02.2021, що підтверджується змістом договорів, реєстрами прав вимог, актом приймання передачі, актом звірки взаєморозрахунків та платіжними дорученнями, які досліджені судом. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконував, в обумовлений строк погашення кредиту не здійснював, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 32333,66 грн. Відповідач не спростував такий розмір заборгованості, тому, позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить із такого. При зверненні до суду позивачем сплачено 3028 грн судового збору (а.с. 4). Також, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: договір про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та Адвокатом Литвиненко О.І.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9438/10, видане на ім`я Литвиненко О.І.; акт №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 щодо надання правничої допомоги по справі на загальну суму 9200,00 гривень; та платіжну інструкцію №2717 від 10 червня 2025 року. Згідно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved