Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 25 травня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Зазначає, що сімейні відносини з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Вказує, що у сторін різні погляди на життя, у зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки. З серпня 2025 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, майнового спору між ними немає. Від даного шлюбу дітей не мають. У зв`язку з викладеним просить шлюб з відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених вимог,\~оцінивши докази,\~які містяться\~в матеріалах\~справи,\~приходить до\~висновку,\~що позовні\~вимоги\~\~ [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2019 року (актовий запис №39), що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). У шлюбі дітей не мають. Сторони шлюбних відносин не підтримують та спільне господарство не ведуть. Відповідно до\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. З огляду на викладене, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам одного з подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач в позовній заяві просила відновити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим до реєстрації шлюбу з відповідачем.

Outcome: approved