Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» через представника Мишевську Н.М. звернувся із вказаним\~вище позовом\~до суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 28 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі за текстом ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] шляхом направлення позивачем оферти та прийняттям (акцепту) відповідачем оферти укладено Договір №490755-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 гривень, шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] , на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,15407143 процентів за кожен день користування ним. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий вказав, що нею користується при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті). 17 травня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №490755-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та додатково надано кредит в сумі 10\~000 гривень. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором станом на 28 травня 2025 року в розмірі 48\~854 гривні 01 копійка, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 16\~110 гривень 49 копійок, сума прострочених платежів по процентах 32\~662 гривні 07 копійок, сума прострочених платежів за комісією 81 гривня 45 копійок. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору. 09 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в позові в повному обсязі. Обгрунтовуючи свої заперечення, відповідач вказав, що на момент написання відзиву в електронному кабінеті відсутні витребувані судом докази в АТ КБ «Приватбанк», які безпосередньо можуть підтвердити факт отримання кредитних коштів та їх суму. Усі інші докази у позові непрямі, оскільки створені позивачем. Вважає, що розрахунок заборгованості відповідача за кредитом містить помилки, які полягають у застосуванні денних ставок кредитування у розмірі 1,15407143% та 1,5%, в той час, як їх можливо застосовувати тільки до частини періоду кредитування. Вказує, що у зв`язку з набранням чинності Законом «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» 23 грудня 2023 року, період застосування денної ставки 2,5% закінчується 20 квітня 2024 року, а ставки 1,5% 18 серпня 2024 року, а розмір денної процентної ставки з 19 серпня 2024 року до 31 жовтня 2024 року не може перевищувати 1%. Також зазначає, що позивач не надав доказів про ознайомлення відповідача із паспортом споживчого кредиту, кредитним договором від 28 лютого 2024 року №490755-КС-002 та додатковою угодою від 17 травня 2024 року № 1. Також вважає, що кредитний договір містить внутрішні неузгодженості, які стосуються строку кредитування так строк 24 тижні становить 168 днів, а розрахунок денної процентної ставки у його п. 2.11 здійснюється виходячи із 169 днів. В додатковій угоді денна ставка не визначається. Додаткова угода також містить строк 24 тижні (168 днів), тобто закінчується 31 жовтня 2024 року, а розрахунок боргу здійснено до 01 листопада 2024 року включно. 17 та 28 липня 2025 року від представника позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення у справі, за змістом яких останній додатково обгрунтував свою позицію щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди із відповідачем, підписання вказаних документів [PERSON] , перерахування відповідачу кредитних коштів на картки, номери яких відповідач особисто вказував при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Вказав, що позивач надав належні докази перерахування кредитних коштів відповідачу у вигляді довідок з платіжної системи відповідного посередника ТОВ «Бізнес Позика». Всі платежі відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Щодо розміру денної процентної ставки відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» зазначив, що сторона відповідача помилково ототожнює поняття «денна процента ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку в день, яка встановлена в Кредитному договорі, укладеному відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика». Звернув увагу, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою, визначеною у ч. 4 ст. 8 Закону, навів розрахунок обрахування такої та вказав, що така ставка становить: за кредитним договором - 0,95 процентів (11 240,00/7 000,00)/169 днів х100%), за додатковою угодою - 0,89 процентів (24 273,57/16 110,49)/169 днів х 100%). У розрахунку заборгованості за Кредитним договором, який був наданий разом з позовною заявою, були застосовані процентні ставки в день, які не слід плутати з денними процентними ставками, що повністю відповідає умовам Кредитного договору. Розмір денної процентної ставки на дату укладення кредитного договору та додаткової угоди відповідає максимальному розміру денної процентної ставки 1 % відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», а також відповідає відповідним перехідним періодам, які передбачені у пункті 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» на дату укладення Кредитного договору та Додаткової угоди відповідно. Окрім того зазначив, що проценти нараховані лише в межах строку кредитування. Звернув також увагу суду на те, що обов`язок по сплаті комісії за надання кредиту був установлений у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. 22 та 29 липня 2025 року відповідач через підсистему «Електронний суд» подав до суду заперечення на\~письмові пояснення представника позивача, у яких виклав свої аргументи на обгрунтування заперечень.. Позивач не забезпечив явку в судове засідання представника, в позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, 05 вересня 2025 року подав до суду заяву, за змістом якої просив просив розглянути справу без його участі, з урахуванням поданих документів, заяв та пояснень (арк.спр.116-119, т.2). 24 червня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» через представника Мишевську Н.В. звернувся з даним позовом до Волочиського районного суду Хмельницької області (арк.спр.1-65, т.1). Ухвалою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2025 року справу передано за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області (арк.спр.79, т.2). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів (арк.спр.93-94, т.2). 11 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку з витребуванням доказів. 16 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на іншу дату, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Суд установив, що 28 лютого 2024 року на підставі пропозиції (оферти) укласти Договір №490755-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (арк.спр.24-28) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №490755-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (арк.спр.29-33) між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №490755-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-1511», відповідно до умов якого кредитодавець (позивач) надав позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 7000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (п. 1 Договору) (арк.спр.33-35, т.1). Пунктом 2\~Договору встановлено\~строк,\~на який\~надається кредит\~-\~24\~тижні,\~процентна ставка\~за кредитом\~в день\~2,00000000,\~фіксована,\~знижена процентна\~ставка за\~кредитом в\~день 1,15407143,\~фіксована,\~комісія за\~надання кредиту\~ 1050\~гривень,\~загальний розмір\~наданого кредиту\~ 7000\~гривень,\~строк дії\~договору до\~14\~серпня 2024\~року,\~орієнтовна загальна\~вартість наданого\~кредиту 18\~240\~гривень,\~загальні витрати\~за кредитом\~11\~240\~гривень,\~орієнтована реальна\~річна процентна\~ставка 9285,11\~процентів,\~денна процентна\~ставка 0,95\~процентів,\~дата видачі\~кредиту \~28\~лютого 2024\~року.\~Згідно із\~пунктом 7\~Договору позичальник\~підтверджує,\~що він\~ознайомлений з\~договором про\~надання кредиту\~та правилами,\~текст яких\~розміщено на\~сайті кредитодавця,\~повністю розуміє\~всі умови,\~їх зміст,\~суть,\~об`єм\~зобов`язань\~та погоджується\~неухильно дотримуватись\~їх(арк.спр.19-23, т.1). Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 14 серпня 2024 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 18 240 гривень., в т.ч.: проценти за користування кредитом 10 190 гривень, основну суму кредиту 7000 гривень, комісія за надання кредиту 1050 гривень. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк.спр.16-18, 34-35, т.1). 17 травня 2024 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №490755-КС-002 про надання кредиту від 28 лютого 2024 року (Споживчий кредит. Електронна форма) в якій узгоджено, що кредит збільшується на 10\~000 гривень та термін дії Договору до 01 листопада 2024 року, комісія за надання додаткової суми кредиту 1500 гривень (арк.спр.36-37, т.1). Укладення Договору також підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №490755-КС-002 від 28 лютого 2024 року в інформаційно телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, з якої вбачається, що 28 лютого 2024 року [PERSON] , використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет (арк.спр.42) та вчинив такі ж самі дії 17 травня 2024 року (арк.спр.43, т.1). Відповідно до Анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com), така містить інформацію про позичальника [PERSON] , суму бажаного кредиту 7000 гривень, дату отримання кредиту 28 лютого 2024 року, номер банківського рахунку [NUMBER] (арк.спр.44, т.1). Перерахунок коштів [PERSON] згідно з Кредитним договором №490755-КС-002 від 28 лютого 2024 року вбачається з Підтвердження щодо здійснення переказу коштів (арк.спр.45-46, т.1). З Довідки АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250814/60515-БТ від 01 вересня 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано наступні картки: № [NUMBER] та № [NUMBER] (арк.спр.106, т.2). Виписками за Договором №б/н за період 17 травня 2024 року та за період 28 лютого 2024 року підтверджується факт зарахування коштів на банківські картки відповідача на № [NUMBER] в сумі 10\~000 гривень 17 травня 2024 року, на № [NUMBER] в сумі 7000 гривень 28 лютого 2024 року (арк.спр.107-108, т.2). ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ТОВ «ПрофітГід» 04 листопада 2020 року уклали Договір про надання послуг №ПГ-5 щодо перерахування коштів позичальникам (арк.спр.149-155, т.1). Довідкою ТОВ «БІЗПОЗИКА» від 11 липня 2025 року щодо номера банківської карти позичальника повідомлено, що [PERSON] зазначив у своєму особистому кабінеті та веб-сайті кредитодавця номер банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів за Додатковою угодою від 17 травня 2024 року (арк.спр.156, т.1). Квитанціями про оплату підтверджується факт часткового перерахування коштів відповідачем (арк.спр.157-167, т.1). Довідками ТОВ «БІЗПОЗИКА» від 28 лютого 2024 року,17 травня 2024 року та 22 лютого 2024 року [PERSON] повідомлено про укладення Договору та Додаткової Угоди (арк.спр.168-171, 182-183 т.1). Позивач аргументуючи, що [PERSON] достовірно знав про заборгованість, оскільки раніше користувався послугами ТОВ «БІЗПОЗИКА» та сплачував заборгованість надав довідку про відсутність заборгованості від 11 липня 2025 року, дану позицію суд відхиляє, оскільки така не стосується даної справи (арк.спр.184, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні та довідкою про стан заборгованості за Договором №490755-КС-002 про надання кредиту від 28 лютого 2024 року, заборгованість становить: 48\~854 гривні 01 копійка, з яких: заборгованість за кредитом 16\~110 гривень 49 копійок, заборгованості за відсотками 32\~662 гривні 07 копійок, заборгованість за комісією 81 гривня 45 копійок (арк.спр.12-15, т.1). Відповідно до вказаного розрахунку [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 14\~918 гривень 59 копійок. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. ТОВ «БІЗПОЗИКА» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України (арк.спр.57). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» за допомогою одноразового ідентифікатора укладено електронний кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти, тобто позивач виконав свої зобов`язання і надав кредит, однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, лише частково повернув кредит та відсотки за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка нарахована за період з 28 лютого 2024 року до 01 листопада 2024 року, тобто в межах строку кредитування. 28 лютого та 17 травня 2024 року кредитні кошти перераховані відповідачу, що підтверджено матеріалами справи, зокрема Довідками щодо здійснення переказу грошових коштів, виписками АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з викладеним доводи відповідача про відсутність доказів на підтвердження таких обставин суд відхиляє. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «БІЗПОЗИКА»суд вважає доведеним. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не спростував будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, серед іншого і процентів з врахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», та неналежне виконання ним умов договору щодо сплати заборгованості. Щодо застосування\~вимог Закону\~України «Про\~споживче кредитування»\~в частині\~визначення максимального\~розміру денної\~процентної ставки,\~суд зазначає,\~що,\~враховуючи встановлення\~в цій\~справі необхідності\~сплати позичальником,\~відсотків по\~кредиту,\~які включаються\~до складу\~загальних витрат\~по кредиту,\~що мають\~визначальну вагу\~при обчисленні\~денної процентної\~ставки за\~формулою згідно\~з частиною\~четвертою статті\~8вказаного закону, в даному випадку денна процентна ставка не перевищує визначені законодавством обмеження. Доводи про не ознайомлення відповідача з Паспортом споживчого кредиту, кредитним договорм та додатковою угодою суд також відхиляє, оскільки такі спростовані матеріалами справи. Розподіл судових витрат Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову(48\~854 гривні 40 копійок), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок (3 028 х 0,8=2422,40). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved