Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

14 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Джанкой Республіки Крим, батьком [PERSON] , [INFO] ; внести до Свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 03 листопада 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краків Малопольське воєводство, Польща, серія та номер [NUMBER] наступні зміни: в графі «Прізвище дитини» змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », в розділі 2 «Дані батьків» у графі «Батько» змінити існуючі дані на [PERSON] , [INFO] , місто Джанкой Республіка Крим. Інші відомості залишити без змін, судові витрати покласти на нього. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2019 році він познайомився з [PERSON] в м. Київ. На той час [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [PERSON] була нещаслива зі своїм чоловіком, у їхній сім?ї були постійні чвари та конфлікти. Вони покохали один одного і почали зустрічатися у 2020 році. Між нами були інтимні стосунки. Він просив її, щоб вона розлучилася зі своїм чоловіком, проте вона не погоджувалася. Після повномасштабного вторгнення російської федерації до України подружжя [PERSON] виїхали у Польщу. На час виїзду [PERSON] була вже вагітна. Вона була впевнена, що дитина від її чоловіка, про що його повідомила, а також повідомила що стосунки між нами вона розриває. [INFO] на території Польщі [PERSON] народила сина [PERSON] . Реєстрація народження дитини відбулася у адміністративному порядку за польським законодавством. Дитина зростала і у [PERSON] виникли сумніви, що батьком дитини є відповідач. Відносини між нею і відповідачем погіршилися. Навесні 2024 року вона йому почала телефонувати та повідомила, що син [PERSON] вочевидь має походження не від її шлюбного чоловіка, а від нього. У червні 2024 року [PERSON] повернулася з сином в Україну і зараз проживає разом з ним у батьків у м. Стебник Львівської області. Після повернення [PERSON] на територію України для підтвердження біологічного батьківства він звернувся до медико-генетичного центру «Мама папа» в м. Києві щодо проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження, на вирішення якого поставлене питання чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 43568 від 15.07.2024 року встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%. Тобто результати дослідження ДНК підтвердили, що він є біологічним батьком [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивач був вимушений звернутися до суду із позовом. Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 22.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 19 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача - адвокат Потічна Н.Ю. подала клопотання про виклик свідка, в якому просила суд допитати в якості свідка [PERSON] . В обґрунтування клопотання зазначала, що допитати даного свідка необхідно для підтвердження обставин, викладених позові, а також з метою повного та всебічного розгляду справи, здобуття належних та допустимих доказів у справі. 24 січня 2025 року на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача не змінюючи підстави позову подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить: визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Джанкой Республіки Крим, батьком [PERSON] , [INFO] ; виключити зі Свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 03 листопада 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краків Малопольське воєводство, Польща, серія та номер [NUMBER] відомості про батька [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Харків; внести до Свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 03 листопада 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краків Малопольське воєводство, Польща, серія та номер [NUMBER] наступні зміни: в графі «Прізвище дитини» змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; в розділі 2 «Дані батьків» у графі «Батько» змінити існуючі дані на [PERSON] , [INFO] , місто Джанкой Республіка Крим; інші відомості залишити без змін. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року. 07 травня 2025 року представник відповідача - адвокат Закоморна К.О. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві. Суть відзиву полягала в наступному. Так, відповідач висловлює заперечення проти задоволення судом цієї позовної вимоги, оскільки позивач не надав достатніх доказів надання матеріальної допомоги дитині, піклування, спілкування і виховання дитини. Дитина досить не бачила біологічного батька. Відповідач з колишньою дружиною народжував дитину. Позивач мав чи має іншу родину, не надав недійсні документи свого мешкання та, можливо, проведення генетичної експертизи. Український паспорт, виданий у м. Джанкой - не всі сторінки цього паспорту, не надав ІПН, не давав міжнародний паспорт, хоча всі документи має. Незрозумілі умови мешкання біологічного батька та майбутнього перебування дитини разом з біологічним батьком. Позивач не надав достатніх доказів надання матеріальної допомоги дитині, піклування, спілкування і виховання дитини. Дитина досить не бачила біологічного батька. Відповідач з колишньою дружиною народжував дитину. Позивач мав чи має іншу родину та надав недійсні документи свого мешкання та, можливо, проведення генетичної експертизи. Український паспорт, виданий у м. Джанкой - не всі сторінки цього паспорту, не надав ІПН, не давав міжнародний паспорт, хоча всі документи має. Незрозумілі умови мешкання біологічного батька та майбутнього перебування дитини разом з біологічним батьком. При вирішенні справи щодо встановлення батьківства суд має максимально враховувати інтереси дитини. Позивач вважає, що визнання [PERSON] батьком [PERSON] [INFO] не відповідає інтересам дитини. Біля 2-х років дитина утримувалась та зростала з ним, він піклувався за нею. 09 червня 2025 року позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 23 липня 2025 року через систему «Електронний суд» третя особа [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що після того, як вона повідомила колишньому чоловіку, [PERSON] (відповідачу), про те, що він не є біологічним батьком дитини, він почав чинити на неї, її родину та позивача - біологічного батька дитини психологічний тиск. Зокрема, відповідач вимагав, щоб вона добровільно відмовилася від своєї частки (1/2) у квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві спільної часткової власності з її колишнім чоловіком. В обмін на це він обіцяв не перешкоджати судовому процесу та не затягувати розгляд справи про визнання батьківства [PERSON] . Таким чином, її син використовується відповідачем як засіб тиску та "розмінна монета" у вирішенні майнового конфлікту. Згодом, 15.12.2024 року, відповідач без попередження з`явився до будинку її батьків у м. Стебник, Львівська обл., де агресивно вимагав від неї відмовитися від своєї частки у спільній квартирі. Унаслідок протиправної агресивної поведінки її колишній чоловік завдав її батьку, [PERSON] , тілесних ушкоджень середньої тяжкості, внаслідок чого було відкрите кримінальне провадження проти відповідача. З метою припинення кримінального провадження проти відповідача [PERSON] за ч. 1 ст.122 КК України, 03.04.2025 року її колишні свекор і свекруха - [PERSON] та [PERSON] - проникли в місце проживання її батьків, почали чинити тиск на неї, її матір, [PERSON] , а згодом і на її батька, вимагаючи, щоб той примирився з [PERSON] , пробачив побиття, та щоб сприяв закриттю кримінального провадження проти їхнього сина. Окремо зазначає, що матір відповідача, [PERSON] , також шантажує її та позивача, погрожуючи оприлюднити інформацію, на оприлюднення, зберігання та поширення якої ні вона, ні позивач не давали своєї згоди, та відмовляється повернути особисті речі, якими вона незаконно заволоділа. Метою цього є також психологічний тиск, щоб змусити відмовитися від своєї частки у квартирі. Зокрема відбувався тиск на неї через службу у справах дітей (м. Дрогобич), до якої її колишні свекруха і свекор звернулись з наклепницькими відомостями щодо неї, звинувачуючи її в тому, що вона, начебто, недобросовісно виконує свої обов`язки як матір. Також зазначає, що її колишня свекруха ( [PERSON] , матір відповідача) неодноразово телефонувала до її місця праці - Національного університету оборони України, м. Київ - де розповсюджувала недостовірну та наклепницьку інформацію про неї та позивача [PERSON] серед її колег та керівництва, з метою нашкодити професійній репутації та зруйнувати репутацію позивача, який є військовослужбовцем і служить у цьому навчальному закладі. Відповідач таки зумів втілити свої погрози в життя «затягнути» даний судовий процес, адже з п`яти попередніх засідань суду в період з 19 грудня 2024 року до 07 травня 2025 року відповідач з`явився лише на 5-те (07.05.22025), що підтверджує його намір психологічно тиснути на неї та позивача. Просить суд взяти до уваги всі вищенаведені відомості та те, що усі вимоги відповідача щодо надання персональних даних позивача мають виключно на меті продовження переслідувань та тиску на нього з боку відповідача [PERSON] та його батьків. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 25.07.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі. Призначено справу до судового розгляду. Клопотання представника позивача адвоката Потічної Н.Ю. про виклик свідка задоволено. Викликано в якості свідка [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 09 червня 2025 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача - адвокат Потічна Н.Ю., яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала пояснення. Відповідач [PERSON] , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, надав заперечення, при цьому не заперечував той факт, що він не є біологічним батьком дитини. Представник відповідача - адвокат Закоморна К.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, надала заперечення. Третя особа [PERSON] , яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала, надала пояснення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та третьої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження № 1261011/00/AU/2022/470648, виданого 03 листопада 2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краків Малопольське воєводство, Польща, серія та номер [NUMBER] , батьками дитини [PERSON] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 43568 від 15 липня 2024 року, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999 %. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у 2019 році вона познайомилась з позивачем. Між нами були інтимні стосунки. На той час вона знаходилась у шлюбу з відповідачем. У їхній сім?ї були постійні чвари та конфлікти. Вони покохали один одного і почали зустрічатися у 2020 році. Після повномасштабного вторгнення російської федерації до України вона та чоловік виїхали у Польщу. На час виїзду вона була вже вагітна. Спочатку вона була впевнена, що дитина від її чоловіка, але потім зрозуміла, що син [PERSON] вочевидь має походження не від її шлюбного чоловіка, а від позивача, про що повідомила останнього. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу, як батька з актового запису про народження дитини. Ст. 128 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що судовим розглядом встановлено відсутність кровного споріднення між [PERSON] , який записаний батьком і дитиною [PERSON] , а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню, з одночасним виключенням відомостей про відповідача [PERSON] , як батька з свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. З п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, вбачається, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Outcome: approved