Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

06 жовтня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності йому розпорядження органу приватизації від 04 квітня 2003 року № 174997 та свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] як співвласнику об`єкта нерухомості, посилаючись на те, що під час видачі документів у 2003 році у написанні його прізвища була допущена помилка, а саме « [PERSON] », тоді коли у виданому йому паспорті громадянина України українського зразка він « [PERSON] », у виправленні помилки КП «Міське агентство з приватизації житла» відмовило. 14 жовтня 2025 року після усунення недоліків у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Заявник у судове засідання 18 листопада 2025 року не з`явився, в матеріалах справи є його заява про розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа - Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» свого представника у судове засідання не забезпечила, із клопотаннями не зверталася, письмових пояснень не надала. За змістом норми ч.6\~ст.259\~ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Письмовими матеріалами справи встановлено, що 14 березня 2003 року мати заявника [PERSON] , реалізовуючи своє право на приватизацію житла, звернулася із заявою до Управління житлово-комунального господарства про передачу у спільну часткову власність їй та її сину [PERSON] , [INFO] , приміщення комунальної квартири. Заява була оформлена російською мовою. До заяви додана довідка про склад сім`ї [PERSON] , складена також російською мовою, в якій прізвище заявника вказане « [PERSON] », свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 04 квітня 2003 року Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради видало свідоцтво про право спільної часткової власності на 341/1000 приміщення квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 31,25 кв.м на ім`я [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Вказане свідоцтво видане на підставі Розпорядження органу приватизації від 04 квітня 2003 року за № 174997, в якому теж зазначено про передачу квартири у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житло 04 червня 2003 року за [PERSON] та [PERSON] (прізвища осіб зазначені російською мовою) зареєстровано право власності квартиру [ADDRESS] за № 625 стр. 81 кн. 451 пр. 23 жовтня 2006 року Хаджибейським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області видав заявнику паспорт громадянина України серії [NUMBER] , у якому його прізвище зазначене українською мовою- « [PERSON] », російською мовою - « [PERSON] ». Проте, у розпорядженні органу приватизації від 04 квітня 2003 року за № 174997 та відповідно у свідоцтві про право власності на житло помилково прізвище заявника зазначено « [PERSON] », що не збігається із прізвищем, вказаним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . Отже, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника свідчать про допущену помилку під час перекладу прізвища українською мовою. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Пунктом 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, із наданих доказів судом встановлено, що вказані розбіжності в написанні прізвища заявника виникли під час його перекладу з російської на українську мову, суперечності в документах перешкоджають заявнику розпорядитися належною йому на праві власності часткою квартири. Виправити технічну описку в приватизаційних документах в позасудовому порядку неможливо, про що надана письмова відповідь КП «Міське агентство з приватизації житла» від 25 вересня 2025 року. За таких обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимоги, тому вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності заявнику правовстановлюючих документів на квартиру.

Outcome: approved