Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] (далі позивач), в інтересах якої діє представник адвокат Дашко М.\~В., звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука із зазначеною позовною заявою, у якій просила розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] (далі відповідач) у Відділі реєстрації сервісного центру Асан міста Баку №\~7 06 квітня 2024 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого сторони не мають спільних дітей. Позивач зазначає, що навесні 2025 року подружні стосунки фактично припинилися. На даний час кожен живе своїм життям та власними інтересами, шлюб існує лише формально. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Дашко М.\~В. звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. В силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Зі змісту частини другої статті 1 Сімейного Кодексу України (далі СК України) вбачається, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною другою статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першої статті 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частина перша статті 55 Сімейного кодексу України). Суд установив, що 06 квітня 2024 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації сервісного центру Асан міста Баку №\~7, про що складено актовий запис №\~617, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Відповідно до\~статті 58\~Закону України\~від 23\~червня 2005\~року №\~2709-IV\~«Про міжнародне\~приватне право»\~шлюб між\~громадянами України,\~шлюб між\~громадянином України\~та іноземцем,\~шлюб між\~громадянином України\~та особою\~без громадянства,\~що укладений\~за межами\~України відповідно\~до права\~іноземної держави,\~є дійсним\~в Україні\~за умови\~додержання щодо\~громадянина України\~вимог Сімейного\~кодексу України\~щодо підстав\~недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. За правилами\~статті 60\~цього Закону\~правові наслідки\~шлюбу визначаються\~спільним особистим\~законом подружжя,\~а за\~його відсутності\~ правом\~держави,\~у якій\~подружжя мало\~останнє спільне\~місце проживання,\~за умови,\~що хоча\~б один\~з подружжя\~все ще\~має місце\~проживання у\~цій державі,\~а за\~відсутності такого\~ правом,\~з яким\~обидва з\~подружжя мають\~найбільш тісний\~зв`язок іншим\~чином. Як убачається з Акта №\~1 від 11 вересня 2025 року, складеного головою правління ОСББ «Автокразівський-8» Дубовим О.\~В., [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року. Сторони є громадянами України та Республіки Азербайджан, спільно проживали за території України за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними доказами, та про що позивач зазначає у своїй заяві. Окрім того, позивач є громадянкою України та продовжує знаходитись на її території, місце перебування відповідача наразі невідоме, однак він звернувся до суду з заявою, у якій проти розірвання шлюбу не заперечував. Ураховуючи вищевикладене, розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Згідно з частиною третьою статті 56 та частиною другою статті 104 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин; шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ураховуючи, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не мають наміру щодо збереження шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, на виконання вимог пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1211\~грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved