Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

26.09.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 5507089 від 14.02.2023 в розмірі 8180 грн., судові витрати, та витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 5507089, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 2000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач не виконав належним чином\~ умови кредитного договору. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. 29.05.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ. Згідно вищевказаного договору та закону ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до відповідача за кредитним договором № 5507089 від 14.02.2023. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 5507089 від 14.02.2023 в розмірі 8180 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн. заборгованість за процентами - 5800 грн.; заборгованість за комісією - 380 грн. Враховуючи вищенаведене просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 13.10.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно позову просить справу розглянути за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5507089, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с.17-22). Відповідно до розділу І Договору про споживчий кредит , кредит надавався загальним строком на 100 днів з 14.02.2023 року і складається з пільгового та поточного періоду (п.1.3 Договору). Пунктом 1.3.1 вказаного договору пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.02.2023 року. Пунктом 1.3.2. поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 25.05.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до п. 1.5.1 Договору Комісія за надання кредиту 380 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 400 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Пунктом 1.5.3 Договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду : 5400 грн. які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду\~ (а.с.17-22). Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (зворот а.с.22). Окрім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] підписано Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит № 5507089, а саме паспорт споживчого кредиту № 5507089, в якій також визначені загальні умови кредитування (а.с.23). Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 14.02.2023 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора F30107 направленого на номер телефону (а.с.24). Анкета-заява на кредит № 5507089 від 14.02.2023 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан» (а.с.16). Згідно копії платіжного доручення № 9361012 від 14.02.2023 убачається, що 14.02.2023 ТОВ «Мілоан» було перераховано кошти в сумі 2000,00 грн. на кредит рах. №29249827590695, призначення платежу: кошти згідно договору № 5507089 (зворот а.с. 24). Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 5507089 від 14.02.2023, заборгованість [PERSON] становить 8180 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн. заборгованість за процентами - 5800 грн.; заборгованість за комісією - 380 грн. ( а.с.25-26). Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 97-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників ( (зворот\~ а.с. 26-29 ). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило на адресу відповідача досудову вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості\~ за кредитним договором № 5507089 від 14.02.2023 (а.с. 38). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] \~ перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» складає 7800 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн.; заборгованість за процентами - 5800 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами, що в загальному становить 7800 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією суд зазначає таке. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченою комісією в розмірі 380 грн. є безпідставними, оскільки відповідно до умов кредитного договору позичальнику кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 убачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24.10.2018 по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченою комісією в розмірі 380 грн. не підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з\~ [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором\~ в загальному розмірі\~ 7800 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Кредит-Капітал" в особі Ломідзе Д.В. та адвокатським об`єднанням "Апологет" укладено договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025. Відповідно до Акту № 1561 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 05.09.2025 сторони підтверджують факт надання послуг відповідно до положень укладеного ними договору. З детального опису наданих послуг до Акту № 1561 від 05.09.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025,\~ убачається, що у справі, про стягнення заборгованості за Кредитним договором\~\~\~ № 5507089 від 14.02.2023 де боржником є [PERSON] надано наступні послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції клієнта у справі 0 год. 30 хв.; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт.; усього 6 год. 30 хв. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial