Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 347725-КС-002 про надання кредиту від 14.09.2021 року в розмірі 29 713 (двадцять дев`ять тисяч сімсот тринадцять) гривень 13 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2021 року між сторонами було укладено Договір № 347725-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами Договору, Позивач надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,07766643% за кожен день користування, а також комісію. Позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши кошти на банківську картку Відповідача. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.08.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 29 713,13 грн, яка складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн Суми прострочених платежів по процентах - 18 213,13 грн; Суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 14 вересня 2021 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір № 347725-КС-002 про надання кредиту. Договір був укладений в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора G-2313 (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з п. 1 Договору, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти (Кредит) у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, поворотності та платності. Позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши 14.09.2021 року суму кредиту 10 000,00 грн на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, визначених договором. Станом на 08.08.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 29 713,13 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту: 10 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах: 18 213,13 грн; Суми прострочених платежів за комісією: 1 500,00 грн. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором кредиту, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 29 713,13 грн. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved