Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») через систему «Електронний суд» подало зазначений позов. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 08 січня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-10863574 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 7 300 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити процент за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Первісний кредитор свої зобов`язання щодо перерахування коштів виконав у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 09 вересня 2024 року з відміткою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». Всупереч умов Договору № 00-10863574 від 08 січня 2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 31 527,24 грн, яка складається з: 7 665 грн - заборгованість по кредиту; 23 862,24 грн -заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. 22 січня 2024 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу № 22-01/2024 згідно з умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимог до відповідача за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 9 241,80 грн. 16 серпня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС згідно з умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31 527,24 грн. На підставі викладеного, ТОВ «ФК «ЕЙС» просило суд: 1. Стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № 00-10863574 від 08 січня 2024 року у розмірі 31 527,24 грн, яка складається з 7 665 грн - заборгованості за тілом та 23 862,24 грн - заборгованості за відсотками. 2. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 3. Розгляд справи проводити без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію про видачу банківської картки на ім`я відповідача, інформації про зарахування на його картковий рахунок з 08 до 13 січня 2024 року коштів у розмірі 7 300 грн, інформацію про банківський номер телефону відповідача; інформацію про безготівкове зарахування коштів на карту, первинні документи бухгалтерського обліку (банківську виписку/платіжну інструкцію/доручення) та повний банківської номер картки. Позивач та його представник отримали 31 січня 2025 року електронний примірник ухвали про відкриття провадження через Електронний кабінет системи «Електронний суд», що підтверджується Довідками про доставку електронного документа. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, яка повернулись до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд встановив, що 08 січня 2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-10863574. Пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Договору передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредитного ліміту (Сума кредиту) складає 7 300 грн. Тип Кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) 04 вересня 2024 року. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Рекомендовану дату погашення процентів 07 лютого 2024 року, та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після Рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,40 % від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання Зниженої процентної ставки - у разі якщо така Знижена процентна ставка передбачена договором). Знижена процентна ставка становить 1,44 % від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3. цього Договору. У разі невиконання Позичальником умови Програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати Позичальником платежу не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору, за зниженою процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною процентною ставкою, встановленою п.1.4.1. даного Договору. За надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00 % від суми Кредиту, що складає 365 грн. Пунктом 1.8. Договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 49 713 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання Договору становить 47 610,60 грн. Згідно з п. 2.2. Договору цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 2.8 Договору дата надання/видачі Кредиту 08 січня 2024 року. Сума Кредиту 7 300 грн перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Договір кредитної лінії підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 96207. Крім цього, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», ТОВ «Макс Кредит» на підтвердження укладення Договору кредитної лінії № 00-10863574 надали довідки про ідентифікацію відповідача, направлення йому 08 січня 2024 року за номером телефону [NUMBER] , одноразового ідентифікатора 96207. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 64224. 09 вересня 2024 року Вих. № 204/09 ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг, надало інформаційну довідку про те, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» проведено успішні транзакції «видача» на сайті KACHAY.COM.UA, зокрема 08 січня 2024 року 19:04:09 здійснено транзакцію № 40473-34481-33933 на суму 7 300 грн Банк-емітент MONOBANK, номер картки [NUMBER] , код авторизації - 738456. Відповідно до розрахунку ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованість відповідача за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574 станом на 22 січня 2024 року становить 9 241,80 грн, з них: 7 300 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 1 576,80 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 365 грн - заборгованість за нарахованими комісіями. 22 січня 2024 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу № 22-01/2024 згідно з умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимог, зокрема і до відповідача за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574. Відповідно до п. 2.5. зазначеного Договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 9 241,80 грн, з яких 7 665 - грн заборгованість за тілом кредиту, 1 576,80 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку ТОВ «Макс Кредит» заборгованість відповідача за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574 станом на 16 серпня 2024 року становить 31 527,24 грн, з них: 7 300 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 23 862,24 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 365 грн - заборгованість за нарахованими комісіями. 16 серпня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС згідно з умов якого, позивач набув право грошової вимоги, зокрема і до відповідача за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574. Відповідно до п. 2.5. зазначеного Договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно з Реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31 527,24 грн, з них 7 665 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 862,24 грн - заборгованість за відсотками. Як вбачається із виписки ТОВ «ФК «ЕЙС» з особового рахунку за Кредитним договором від 08 січня 2024 року № 00-10863574 заборгованість відповідача станом на 23 грудня 2024 року становить 31 527,24 грн, з них 7 665 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 862,24 грн - заборгованість за відсотками. На виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2025 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» повідомило, що на ім`я [PERSON] була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] ; номер телефону [NUMBER] не виявлено в анкетних даних [PERSON] ; у результаті аналізу операцій, здійснених по карті [NUMBER] виявлена операція по надходженню грошових коштів у розмірі 7 300 грн 08 січня 2024 року. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. З огляду на ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Як вбачається з ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Укладення електронного договору повинно відбуватися шляхом підписання його електронним підписом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов договору у добровільному порядку [PERSON] не повернув, розмір заборгованості не спростував, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором та підтвердив набуття ним права вимоги до відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. ТОВ «ФК «ЕЙС» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 27 січня 2025 року № 6676. Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ЕЙС»долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2024 року № 2211/Е укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС»та адвокатом Тараненком А.І., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І., копія додаткової угоди № 4 від 22 листопада 2024 року до Договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2024 року № 2211/Е, копія акту прийому-передачі наданих послуг за зазначеним договором про надання правової допомоги, який містить детальний обсяг виконаних робіт адвокатом у справі на загальну суму 7 000 грн ( складання позовної заяви - 5 000 грн, вивчення матеріалів справи - 1 000 грн, підготовка адвокатського запиту - 500 грн, підготовка клопотання - 500 грн). Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 7 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Отже, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі - 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 3 000 грн, а всього - 5 422,40 грн.

Outcome: approved