Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом та\~заявлені вимоги\~мотивує тим,\~що його\~батьками є\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Мати з\~батьком перебували\~у шлюбі\~з 25\~серпня 1990\~року,\~потім шлюб\~між ними\~був розірваний\~на підставі\~рішення Сумського\~районного суду\~Сумської області\~від 11\~квітня 2014\~року у\~цивільній справі\~№587/108/14-ц\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~У подальшому\~28\~серпня 2015\~року його\~батько зареєстрував\~шлюб з\~відповідачкою [PERSON] .\~Відповідачка [PERSON] \~є його\~рідною сестрою.\~З введенням\~в Україні\~воєнного стану\~із-за\~збройної агресії\~РФ проти\~України позивач\~з 18\~квітня 2022\~року був\~мобілізований на\~військову службу\~у військову\~частину [NUMBER] .\~З 25\~жовтня 2022\~року по\~28\~жовтня 2022\~року він\~брав безпосередню\~участь у\~заходах,\~необхідних для\~забезпечення оборони\~України,\~захисту безпеки\~населення та\~інтересів держави,\~та знаходився\~на КПВВ\~«Майорськ» Донецької\~області,\~де приймав\~участь в\~бойових діях.\~28\~жовтня 2022\~року він\~потрапив у\~полон і\~з цього\~дня перебував\~в місцях\~несвободи внаслідок\~збройної агресії\~проти України.\~Станом на\~29\~грудня 2024\~року позивач\~перебував в\~СІЗО №2\~м.\~Бійськ Алтайського\~краю РФ.\~З довідки\~Служби безпеки\~України вбачається,\~що з\~28\~жовтня 2022\~року по\~06\~травня 2025\~року позивач\~перебував у\~полоні та\~фактично не\~знав,\~що відбувається\~в Україні,\~не мав\~ніякого зв`язку\~з рідними,\~не міг\~спілкуватись із\~ними та\~отримувати будь-яку\~інформацію.\~Тому йому\~було не\~відомо,\~що помер\~його батько\~ [PERSON] \~та після\~його смерті\~відкрилась спадщина\~на все\~майно і\~його спадкоємцями\~за законом\~1-ї\~черги відповідно\~до ст.\~1261\~ЦК України\~є він,\~його сестра\~ [PERSON] \~та дружина\~померлого [PERSON] .\~Рідна сестра\~ [PERSON] \~звернулась до\~приватного нотаріуса\~Сумського районного\~нотаріального округу\~Сумської області\~Степаненко Т.\~І.\~із заявою\~ про\~прийняття спадщини\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~після чого\~була заведена\~спадкова справа\~№166/2022,\~до якої\~була приєднана\~заява відповідачки\~ [PERSON] \~про прийняття\~спадщини після\~смерті чоловіка.\~Оскільки позивач,\~перебуваючи в\~полоні на\~території РФ,\~не знав\~і не\~міг знати\~про смерть\~свого батька,\~то з\~об`єктивних\~причин не\~подав у\~встановлений законом\~6-ти\~місячний строк\~з дня\~його смерті\~письмову заяву\~про прийняття\~спадщини.\~Під час\~збройної агресії\~РФ на\~території України\~будь-який\~поштовий чи\~інший зв`язок\~між країнами\~припинений.\~Тим більше,\~перебуваючи в\~СІЗО на\~території РФ,\~він фізично\~не мав\~можливості подати\~письмову заяву\~про прийняття\~спадщини після\~смерті свого\~батька до\~державної нотаріальної\~контори чи\~приватного нотаріуса\~на території\~України,\~тобто за\~місцем відкриття\~спадщини.\~19\~липня 2024\~року відповідачка\~ [PERSON] \~звернулася до\~приватного нотаріуса\~Сумського районного\~нотаріального округу\~Сумської області\~Степаненко Т.\~І.\~з заявою\~щодо оформлення\~її спадкових\~прав на\~майно померлого\~чоловіка,\~але постановою\~приватного нотаріуса\~від 26\~серпня 2024\~року їй\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~1/2\~частку спадкового\~майна померлого\~ [PERSON] ,\~оскільки з\~матеріалів спадкової\~справи вбачається,\~то у\~померлого [PERSON] \~є ще\~один спадкоємець\~за законом\~-\~син [PERSON] ,\~який з\~28\~жовтня 2022\~рокуперебуває в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України і з об`єктивних причин син спадкодавця не міг прийняти спадщину чи відмовитися від неї у встановленому законом порядку. Не погодившись з такими діями приватного нотаріуса, відповідачка [PERSON] звернулась до Сумського районного суду Сумської області з позовом до позивача та [PERSON] про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 27 лютого 2025 року зупинено провадження у справі №587/4924/24 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Оскільки позивач не відмовлявся від прийняття спадщини після смерті свого батька і, будучи спадкоємцем за законом 1-ї черги, бажає прийняти спадщину, то вимушений звертатися до суду з вказаним позовом, оскільки з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило. Від третьої особи приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Степаненко Т. І. надійшов лист, в якому просить розгляд справи проводити без її участі, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до положення частини другої\~статті 247 ЦПК України\~суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] у с. Косівщина Сумського району Сумської області народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [INFO] у м. Суми помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70699230 від 22 листопада 2022 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON] не складався (а.с. 27 зв.б.). 22 листопада 2022 року на підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т. І. була заведена спадкова справа №166/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 08 лютого 2023 року до спадкової справи було також приєднано заяву [PERSON] (дружини спадкодавця) про прийняття спадщини (а.с. 24-38). 28 серпня 2015 року [PERSON] із [PERSON] уклав шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №149, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00038425045 (а.с. 30-31). Постановою приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Степаненко Т. І. від 26 серпня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки є ще один спадкоємець за законом син спадкодавця [PERSON] , який з 28 жовтня 2022 року перебуває в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України, який з об`єктивних причин не міг прийняти спадщину чи відмовитись від неї у встановленому законом порядку (а.с. 33). Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 27 лютого 2025 року у справі № 587/4924/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т. І. про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування провадження зупинено до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилається на те, що під час проходженні військової служби в ЗСУ він потрапив у полон держави агресора та перебував там з 28 жовтня 2022 року по 06 травня 2025 року. Вказаний факт також підтверджено такими доказами: довідкою військової частини [NUMBER] від 06 лютого 2025 року про те, що з 18 квітня 2022 року він перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] згідно з наказом командира частини №3 від 18 квітня 2022 року (а.с. 6), довідкою №1270 від 29 червня 2025 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України у період з 25 жовтня 2022 року по 28 жовтня 2022 року (а.с. 7), витягом з інформаційної системи з питань повноважень з військовополоненими №2025-75-1361, з якої вбачається, що станом на 29 грудня 2024 року [PERSON] перебував у полоні, ймовірне місце утримання СІЗО № [NUMBER] , м. Бійськ, Алтайський край, росія (а.с. 8), довідкою військової частини [NUMBER] №1409 від 29 червня 2025 року про те, що з 18 квітня 2022 року по час видачі довідки він перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] (а.с. 9), листом Міністерства розвитку громад та територій України ДП «Український національний центр розбудови миру» №09-07/17225 від 12 травня 2025 року, в якому зазначено, що [PERSON] перебував у полоні та був звільнений 06 травня 2025 року (а.с. 10), довідкою про перебування громадянина України з числа осіб, визначених п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах № 34/С-990д від 15 травня 2025 року про те, що [PERSON] у період з 28 жовтня 2022 року по 06 травня 2025 року перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України (а.с. 11). Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такого висновку висловлений дійшов Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 висловлено позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд погоджується з доводами позивача щодо поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Дослідивши отримані докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що обставини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем є поважними, а тому позивачу належить додатково визначити строк три місяці після набрання цим рішенням законної сили, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, надавши позивачу таким чином можливість оформити спадкові права. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із тим, що позивач в позовній заяві та в своїх заявах не наполягав на стягненні судових витрат з відповідачів на його користь, суд,

Outcome: approved