Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 967927867 від 11 лютого 2022 року в розмірі 14181 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Посилається на те, що 11 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 967927867, який був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. 11 лютого 2022 року на виконання умов кредитного договору первісним кредитором були перераховані на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 13700 грн 00 коп. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого та наступних додаткових угод право вимоги за кредитним договором перейшло до нового кредитора. Відповідно до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до позивача. Зазначає, що розмір заборгованості за кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги за ним зазначався у Реєстрах боржників. Наголошує на тому, що ТОФ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювалося жодного нарахування за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду із даним позовом відповідач заборгованість за договором не погасив. Розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором № 967927867 від 11 лютого 2022 року станом на дату подання позову складає 14181 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 13700 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 481 грн 00 коп. Ухвалою від 31 липня 2025 року було відкрито провадження у даній та задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.110). В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином в силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 11 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] був укладений Кредитний договір № 967927867 (а.с.33-40). Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами даного договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 13700 грн 00 коп. на строк 98 днів на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит був наданий відповідачу на 98 днів, зі сплатою 0,69 % в день від суми наданого кредиту під час дисконтного періоду. Базова процентна ставка складає 1,30 % в день від суми наданого кредиту . На підтвердження факту укладення 11 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Кредитного договору №967927867 представником позивача подано довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.14); копію Паспорта кредиту продукту «КОМФОРТ» (а.с.31-32); копію Заявки на отримання грошових коштів в кредит від 11 лютого 2022 року (а.с.22), в якій зазначені особисті дані відповідача, фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ) та номер картки, на яку слід перерахувати кошти за даним договором ([NUMBER] ).. На підтвердження факту перерахування на емітований на ім`я відповідача картковий рахунок грошових коштів в розмірі 13700 грн 00 коп. представником позивача подано копію платіжного доручення від 11 лютого 2022 року (а.с.11). Крім того, на виконання ухвали суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250808/30259-БТ від 17 серпня 2025 року та виписка про рух коштів по картці від 15 серпня 2025 року. Із відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250808/30259-БТ від 17 серпня 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Фінансовим номером телефону, на який відправлялася інформація за даним рахунком, в період із 11 лютого 2022 по 16 лютого 2022 року був [NUMBER] . Із виписки по карткового рахунку № [NUMBER] за період із 11 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року вбачається, що 11 лютого 2022 року на карту надійшли грошові кошти в розмірі 13700 грн 00 коп. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом на 20 травня 2022 року утворилася заборгованість в розмірі 15481 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 13700 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 1781 грн 00 коп. На підтвердження розміру заборгованості представником позивача подано розрахунок, складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.49) 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.73-78). 28 листопада 2019 року між вищезазначеними юридичними особами була укладена Додаткова угода № 19 (а.с.78 (звор.стор.арк.)), якою строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» була укладена Додаткова угода № 26 (а.с.79-83), якою було викладено в новій редакції Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» була укладена Додаткова угода № 27 (а.с.84), 31 грудня 2022 року - Додаткова угода № 31 (а.с.84 (звор.стор.арк.), 31 грудня 2023 року - Додаткова угода № 32 (а.с.85). На підтвердження права передачі права вимоги за вищезазначеним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс» за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року представником подано також копію Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу прав вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 181 від 14 червня 2022 року (а.с.72 (звор.стор.арк.)); копію Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2023 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 181 від 14 червня 2022 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с.72 (звор. стор.арк.). Крім того, представником позивача до позову додано розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 967927867 від 11 лютого 2022 року (а.с.48), складений ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якого загальний розмір заборгованості станом 23 лютого 2024 року складає 14181 грн 00 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту - 13700 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 481 грн 00 коп. На підтвердження факту укладення 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» Договору факторингу № 23/0224-01 та переходу права вимоги за вищезазначеним кредитним договором до нового кредитора представником позивача подано копію Договору факторингу № 23/0224-01 від 23 лютого 2024 року (а.с.67-70); витяг з Реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року (а.с.65-66); копію платіжної інструкції № 5703 від 26 лютого 2024 року (а.с.64). 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений Договір факторингу № 04/06/25-Ю, на підтвердження чого представником позивача подано копію договору факторингу (а.с.59-63); виписку з особового рахунку (а.с.47); копії платіжних інструкцій (а.с.50-53); витягу з Реєстру боржників від 04 червня 2025 року (а.с.57-58); копію Акту прийому -передачі Реєстру боржників від 04 червня 2025 року (а.с.54) На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. представником позивача були подані відповідні докази: копію Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.45--46); копію Протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.46 (звор.стор.арк.); копію Додаткової угоди № 25770709099 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.44); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року (а.с.43); копію довіреності від 05 червня 2025 року (а.с.41); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956, виданого 14 квітня 2012 року (а.с.42). Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст.ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України) Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, суд вважає доведеним факт укладення 11 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Кредитного договору № 967927867, перерахування на зазначену відповідачем картку кредитним коштів в розмірі 13700 грн 00 коп. Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, що підтверджують набуття у відповідності до вимог закону Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» статусу нового кредитора та отримання права грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за Кредитним договором № 967927867 від 11 лютого 2022 року. Враховуючи вищевикладене стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Кредитним договором № 967927867 від 11 лютого 2022 року в розмірі 14181 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 13700 грн 00 коп., заборгованість за відсотками- 481 грн 00 коп. Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). В силу ч. 6 ст. 137 цього Кодексу, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами. Верховний Суд у постанові від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимим доказами, відповідач не заявляв клопотання про зменшення їх розміру, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі (7000 грн 00 коп.). В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved