Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач звернулася\~з позовом\~ до відповідача\~про розірвання\~шлюбу посилаючись\~на те,\~що сторони\~перебувають у зареєстрованому шлюбі,\~ від шлюбу дітей не має. Сімейне життя не склалося через небажання кожного надалі підтримувати сімейні взаємостосунки. Чоловік вчиняв відносно позивача домашнє насильство психологічного характеру, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. На примирення не згодна. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2025 року відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2023 року, неповнолітніх дітей не має. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно статей\~105,\~110 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення неможливе. Суд, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved