Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

представник заявника просить суд встановити факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] щодо його дочки [PERSON] , [INFO] , а саме що вони батько і донька та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] , громадянина України [PERSON] , обґрунтовуючи заяву наступним. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: - земельну ділянку площею 2,7915 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 3222285200:04:016:0024; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 19.11.2020 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстрований за № 13, згідно з яким [PERSON] заповів усе своє майно своїй доньці [PERSON] . Отже, заявник є спадкоємицею за заповітом померлого [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців на майно [PERSON] , крім заявника, не залишилося. Відповідно до ст.. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно набувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Заявник є дочкою померлого [INFO] [PERSON] . Дохід, отриманий спадкоємцем в результаті прийняття ним у спадщину майна підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному статтею 174 Податкового кодексу України. Об`єкти спадщини оподатковуються за ставками, визначеними пунктом 174.2 статті 174 Податкового кодексу України та які залежать від ступеня споріднення зі спадкодавцем. Так, зокрема, згідно з підпунктом "а" підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Кодексу, за нульовою ставкою оподатковуються об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення. Членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV ПКУ вважаються її діти, чоловік, дружина та батьки. Отже, заявник, яка є дочкою [PERSON] , у разі підтвердження факту її споріднення зі спадкодавцем, матиме можливість оподаткувати дохід від отриманого у спадщину нерухомого майна за нульовою ставкою оподаткування. Проте, у заявника відсутні документи, які підтверджували б те, що вона є дочкою [PERSON] , а саме свідоцтво про народження, а тому даний факт підлягає встановленню судом в порядку окремого провадження. На даний час заявник не може через нотаріальну контору оформити спадщину свого батька [PERSON] без оподаткування, а тому для реалізації своїх спадкових справ заявнику необхідно за рішенням суду встановити факт батьківства, а саме того, що вона і [PERSON] - це донька та батько. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Отже, оскільки встановлення юридичного факту - факту батьківства між заявником та [PERSON] потрібен заявнику для реалізації її спадкових прав та в інший спосіб реалізувати ці права неможливо, то є всі передумови для задоволення такої вимоги, встановлення факту батьківства між заявником та [PERSON] , а саме того, що вони донька і батько. Підтвердженням родинних відносин заявника і [PERSON] є документи, додані до цієї заяви. А також, вказаний факту можуть підтвердити свідки, які були допитані в судовому засіданні. Таким чином, наявні усі підстави для задоволення даної заяви та встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] , а саме того, що вони донька і батько. Представник заінтересованої особи в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Заяв а клопотань не надходило. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Заяв а клопотань не надходило. Суд, вислухавши представника заявника, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. ( ст. 55 Конституції України). У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. У відповідності до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved