Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У вересні 2025 року до суду з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за Договором кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року у розмірі 24 306 грн. 00 коп., та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. і правничої допомоги у розмірі 7 000 грн. 00 коп. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача та не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідачка про час, дату і місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення, але в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 25 вересня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №546711333 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. Зокрема, відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідачка заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідачка підписала Договір кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора DASH-9348. Зокрема, 25 вересня 2023 року відповідачка ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Одночасно з підписанням Договору кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відправив на електронну адресу, вказану відповідачкою у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Договору кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року та вкладеним у нього примірником електронного Договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Договір кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У Договорі кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постановах: від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61- 7203св20); від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відразу після вчинених дій Відповідачки, 25 вересня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп. на її банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свої зобов`язання за Договором кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Договором кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року, що підтверджується Платіжним дорученням. Для підтвердження факту отримання відповідачкою грошових коштів (кредиту) представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заявлене письмове клопотання про витребування доказів, яке задоволене Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року. 14 листопада 2025 року на виконання вимог Ухвали суду від 03 вересня 2025 року Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» надано запитувану інформацію, зокрема підтверджено факт зарахування грошових коштів на картку [NUMBER] , яка належить відповідачці [PERSON] . Відповідно до виписки з рахунку за період з 25 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року включно вбачаєтеся, що на картку [NUMBER] , яка належить відповідачці [PERSON] 25 вересня 2023 року було зараховано грошові кошти в сумі 5 000 грн. Також з вказаної виписки чітко вбачається, що одразу після зарахування грошових коштів на картку відповідачка здійснювала розрахунки з картки та оплачувала покупки, що додатково свідчить про намір відповідачки на тримання кредитних коштів на згоду на їх отримання 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №260 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 24 306 грн. 00 коп. 31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/0724-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 31 липня 2024 року до Договору факторингу № 30/0724-01 від 31 липня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 24 306 грн. 00 коп. 04 червня 2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Договором кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року. Відповідно до п.1.2. Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04 червня 2025 за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 24 306 грн. 00 коп. З розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії №546711333 від 25 вересня 2023 року вбачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем становить 24 306 грн. 00 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 5 000 грн. 00 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 19 306 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом, сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачкою було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму заборгованості загальним розміром 24 306 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження здійснення позивачем відповідних витрат по сплаті зазначеного розміру правничої допомоги, суду надано Договір №05/06/25-1 про надання правничої допомоги від 05 червня 2025 року, Додаткову угоду №25770747089 до Договору №№05/06/25-1 про надання правничої допомоги, Акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року у розмірі 7000,00 грн., підписаний адвокатом і представником (директором) позивача. Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того суд бере до уваги, що відповідачка не висунула заперечень щодо розміру та обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 2 422 грн. 40 коп., що документально підтверджені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved