Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] укладено електронний договір № 1595214 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Селфі кредит» направило 26.06.2024 15:20:43 [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор A224, котрий в свою чергу боржником було 26.06.2024 15:20:59 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №1595214 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 26.06.2024 15:22:08 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено договір №1595214 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 кредитного договору , ТОВ «Селфі кредит» надає позичальнику (споживачу) кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 дні (-в), стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Селфі кредит», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України. Таким чином позичальником було отримано кредит в загальній сумі 3000,00 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24.02.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до умов якого клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1595214 складає: 15817,52 грн. Оскільки Додаток 1 (Реєстр Боржників) до договору факторингу є досить об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надаємо копію власне договору факторингу, копію першої і останньої сторінки додатку 1 до договору факторингу (зазначаючи про наявність оригіналу відповідного додатку 1 у позивача) і копію витягу з додатку 1, який містить дані стосовно саме заборгованості [PERSON] за договором №1595214. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1595214 від 26.06.2024 року становить: заборгованість по тілу - 2998,98 грн. заборгованість по відсотках - 7781,54 грн. пеня - 5037 грн. Загальна заборгованість - 15817,52 грн. Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №1595214 від 26.06.2024 року у розмірі 15817,52 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 13.10.2025 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно з положеннями ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] укладено договір №1595214 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Згідно пункту 1.1 договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 1.2.-1.3. Договору, сума позики становить 3000,00 грн, строк позики (Строк Договору) - 360 днів. Відповідно до 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності Товариства, до 26.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором A224 26.06.2024 15:20:59 [PERSON] . До договору додано графік платежів , що є додатками до договору про надання споживчого кредиту № 1595214 від 26.06.2024 року, а також паспорт споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 27.02.2025 за № 20250227-526, наданої на звернення ТОВ «Селфі кредит», 26.06.2024 на рахунок позичальника [NUMBER] позикодавцем перераховані грошові кошти в сумі 3000,00 грн. 24.02.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до умов якого клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1595214 складає: 15817,52 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1595214 від 26.06.2024 року, наданого ТОВ «Селфі Кредит», станом на 24.02.2025 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у загальному розмірі 15817,52 грн, яка складається із: 2998,98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7781,54 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5037,00 пені. Доказів про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №1595214 від 26.06.2024 матеріали справи не містять. З огляду на предмет спору, для суду підлягають вирішенню питання, по-перше, щодо реальності права вимоги, відступленого позивачеві, тобто укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, по-друге, стосовно переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за договором факторингу. До спірних правовідносин належать застосуванню норми Глави 71ЦК України щодо правовідносин за коредитним договором та норми глави 47 цього кодексу щодо підстав та порядку заміни кредитора у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування первісним грошових коштів за кредитним, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)). Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1, 2статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Однією з правових підстав заміни кредитора у зобов`язанні є заміна за договором факторингу. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов таких висновків. Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги останнього до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із наданих позивачем доказів вбачається, що первісний кредитор та відповідач уклали між собою електронний кредитний договір 26.06.2024 за №1595214, відповідач згідно з умовами укладеного договору отримав від первісного кредитора ТОВ «Селфі кредит» кредит в загальній сумі 3000,00 грн. Договір укладено зі сторони позичальника шляхом його безпосереднього підписання позичальником, відповідачем, електронним підписом. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. Згідно з вимогами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Довідка ТОВ «Пейтек» від 27.02.2025 № 20250227-526 свідчить про передачу 26.06.2024 первісним кредитором відповідачу грошових коштів передбачених договором у загальній сумі 3000,00 грн.. Суд не ставить під сумнів укладання між первісним кредитором та позивачем договору факторингу, за умовами якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором договором №1595214 від 26.06.2024. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тіло кредиту та процентам підлягають до задоволення в загальному розмірі 10780,52 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 5037,00 грн. - пеню. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 5037,00 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5037,00 грн. - заборгованості за пенею не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж норми визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору 1651,00 грн, виходячи з розрахунку: 10780,52 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 15817,52 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial