Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

03.07.2025 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» в особі представника-адвоката Титаренко В.В. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 22.07.2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 010/7031/82/1166428, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000,00 грн, з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500000,00 грн, строком на 48 місяців з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 22.07.2025 року. 20.02.2024 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-67-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги до боржників, в т ому числі і до відповідача. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач кредит за Договором у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 70265,55 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву в якій справу просив розглянути у відсутність їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 22.07.2021 року відповідачем [PERSON] була підписана заява про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №CMDPI-1605450 від 06.07.2021 року та заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7031/82/1166428 (тип кредиту - кредитування рахунку), за змістом яких (пункти 1, 1.2 та 7 Договору) банк надає клієнту послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку (кредит), під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів (робіт, послуг), та відкриває картковий рахунок № [NUMBER] в гривні. Відповідно до умов кредитування, узгоджених сторонами Договору, (зокрема, пункти 2.1, 2.2.1, 2.3, 2.4, 4.1), розмір поточного ліміту встановлюється в межах максимального ліміту кредиту, який складає 500000,00 грн та на дату початку кредитування становить 10000,00 грн; строк кредиту - сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт та становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту; проценти - (за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована 48% річних. Згідно підписаного відповідачем Додатку 1 до Заяви №010/7031/82/1166428 від 22.07.2021 року сума щомісячного платежу за кредитом складає 1222,67 грн, в тому числі погашення суми кредиту - 500,00 грн та погашення процентів за користування кредитом - 407,67 грн. 22.07.2021 року відповідач по справі своїм підписом також підтвердила отримання та ознайомлення з паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка». 22.07.2021 року відповідачем отримано платіжну картку № [NUMBER] . Отже, приєднання відповідача до запропонованих банком умов вчинене у письмовій формі та відповідає положенням\~ст.634 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. 20.02.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-67F, за умовами якого АТ «Райффайзен Банк» передає за плату, а ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між АТ «Райффайзен Банк» і боржниками. Як вбачається із витягу з Реєстру боржників від 19.05.2024 року по договору про відступлення права вимоги №114/2-67F від 20.02.2024 року, АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» право вимоги до боржника [PERSON] за договором №010/7031/82/1166428 на загальну суму заборгованості 70265,55 грн. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Таким чином, до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за Договором кредиту № 010/7031/82/1166428 від 22.07.2021 року. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договору і за нею станом на 19.03.2024 року рахується заборгованість у розмірі 70265,55 грн, що складається з суми заборгованості за дозволеним овердрафтом 70265,55 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК\~\~України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов Договору кредиту знайшов своє підтвердження при розгляді справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Так, 14.06.2023 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренко Владиславом Володимировичем укладено Договір №14/06/2023 про надання правничої допомоги , відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати правову (професійну правничу) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорення прав, свобод та законних інтересів ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення № 1112 до договору виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги щодо: аналізу судової практики та законодавства 1 година, вартість 400,00 грн, аналіз матеріалів отриманих від клієнта за кредитним договором 1 година, вартість 400,00 грн, підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї, відправлення пакету документів до суду 1 година, вартість 600,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 840 від 31.03.2025 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» сплатило адвокату Титаренку В.В. 1400,00 грн. за послуги з правничої допомоги за замовленням № 1112 до договору від 14.06.2023 року. Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved