Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач, через представника, звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги постачання теплової енергії. В обґрунтування позову зазначає, що послуги надавались за адресою: [ADDRESS] , відповідно до встановлених тарифів. За період з 01.12.2021 року по 01.01.2025 року за вказаною адресою утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 5862,80 грн. Крім того, вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми. Просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послугу з постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 6563,72 грн та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою судді від 12.06.2025 клопотання представника позивача про залучення співвідповідача до участі у вказаній справі задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2025 року закрито провадження по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із смертю відповідача. Від представника позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не підтримує. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.06.2025 №429712736, квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі №435 від 20.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба А.Ф. З розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , складеного позивачем, вбачається, що за період з 01.12.2021 по 01.01.2025 за вказаною адресою утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 5862,80 грн, з яких: 4775,74 грн - заборгованість за постачання теплової енергії, 1087,06 грн - заборгованість за абонентське обслуговування. Також, згідно наданого розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми боргу за вказано адресою, за період з січня по грудень 2024 року, за особовим рахунком № [NUMBER] утворилась заборгованість в сумі 138,17 грн. Згідно наданого розрахунку інфляційних збитків від простроченої суми боргу за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , за період з січня по грудень 2024 року за особовим рахунком № [NUMBER] утворилась заборгованість в сумі 562,75 грн. Відповідно до копії акту прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії вузла комерційного обліку теплової енергії рег. №1352 Ж представником ДП «Полтавастандартметрологія» Миргородським В.А., представником ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Корнієнко Р.І., провели технічний огляд вузла комерційного обліку теплової енергії 15 травня 2018 року за адресою: [ADDRESS] . В подальшому повірка загальнобудинкового вузла комерційного обліку теплової енергії за вказаною адресою проведена 06 жовтня 2020 та 05 вересня 2024 року, що підтверджується актами прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег.№1352 Ж після проведення повірки від 06.10.2020 та 05.09.2024. З архівних даних (показники кількості спожитої теплової енергії) вузла комерційного обліку теплової енергії житлового будинку по [ADDRESS] (послуга постачання теплової енергії від котельні по [ADDRESS] ) за період з 01.12.2021 по 31.03.2025 вбачається, що вузол обліку теплової енергії за указаний період обраховував температуру в подавальному та зворотному напрямках, містяться показники енергії Gcal та об`єм у м3. Відповідно до копії Акту перевірки системи теплопостачання від 11.12.2014, складеного комісією в складі представників ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в присутності мешканця квартири [PERSON] [ADDRESS] , було встановлено, що прилади опалення від`єднанні від централізованої системи теплопостачання та піжєднані до двоконтурного котла на газовому паливі фірми «ZOOM». Стояки системи опалення будинку демонтовані, так як весь стояк перейшов на індивідуальне опалення. Відключення здійснено в період, коли теплогенераторна перебувала на балансі ВП «Надія». Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.\~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні, колективні), управитель та виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Отже, в розумінні п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Основним напрямком господарської діяльності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води споживачам категорії населення, які, відповідно до норм вказаного вище Закону, віднесені до комунальних. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За приписами пункту 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22. Положенням статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулювалися (на час відключення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення) «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 № 630 (далі - Правила). Відповідно до пункту 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відтак, пункт 28 Правил є спеціальною нормою, яка регулює порядок розрахунку споживачами, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку. За обліковими даними ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» квартира [ADDRESS] , відключена від мережі постачання теплової енергії, що підтверджується Актом перевірки системи теплопостачання від 11.12.2024. Однак, оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Висновок суду базується на висновках Верховного Суду, висловлених у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 357/4664/16-ц. Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 серпня 2019 року № 830, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика). Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Методики загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Згідно пункту 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та міжопалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (пункт 8 розділу V Методики). З огляду на вищевказані положення законодавства, для квартир з індивідуальним опаленням нарахування витрат на теплову енергію здійснюється за транзитні ділянки трубопроводів та за загальнобудинкові потреби (забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення). Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18 вказав, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Зважаючи на вищезазначені обставини, суд вважає, що позивачем нарахування за послугу з постачання теплової енергії здійснювалося у відповідності до вимог чинного законодавства. Щодо плати за абонентське обслуговування суд зазначає, що частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Нормами пункту 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, встановлено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. Згідно з положенням пункту 38 цих Правил споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Таким чином, вимога позивача у частині стягнення заборгованості за абонентське обслуговування також є правомірною. Розмір плати за послугу постачання теплової енергії становить: умовно змінна частина плати по двоставковому тарифу - 1248,25 грн., плата за абонентське обслуговування 29,38 грн. Разом з тим, суд зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.12.2021 по 01.01.2025. Однак, [INFO] відповідач [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15.03.2018). Натомість, відповідач [PERSON] , як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №429712736 від 03.06.2025 року, є власником квартири [ADDRESS] з 20.03.2023, на підставі договору дарування від 20.03.2023, зареєстрованого в реєстрі за №435. Суду не надано будь-яких даних про осіб, які прийняли спадщину, що позбавляє можливості встановити коло спадкоємців та визначити власників/користувачів квартири. Отже, позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.04.2023 року по 01.01.2025 року в розмірі 2 913,57 грн., з яких 2 296,59 грн заборгованість за послугу з постачання теплової енергії; 616,98 грн заборгованість зі сплати за абонентське обслуговування. Окрім цього, позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заявлено вимогу про стягнення трьох процентів та інфляційних втрат за період з 21.01.2024 по 01.01.2025. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17). Тобто, на дані правовідносини також поширюється норма статті 625 ЦК України, а тому позивач має законне право на стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення (постанова Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі № 161/11703/22). Таким чином, розрахунок 3% річних здійснюється судом щомісячно таким чином: заборгованість станом на січень 2024 року становила 547,50 грн, кількість днів прострочення - 31, отже 3% річних за січень 2024 року становить 1,39 грн (547,50 х 3 х 31 : 365 :100); заборгованість станом на лютий 2024 року становила 931,57 грн, кількість днів прострочення - 29, отже 3% річних за лютий 2024 року становить 2,22 грн (931,57 х 3 х 29 : 365 :100); заборгованість станом на березень 2024 року становила 1369,41 грн, кількість днів прострочення - 31, отже 3% річних за березень 2024 року становить 3,49 грн (1369,41 х 3 х 31 : 365 :100); заборгованість станом на квітень 2024 року становила 1691,06 грн, кількість днів прострочення - 30, отже 3% річних за квітень 2024 року становить 4,17 грн (1691,06 х 3 х 30 : 365 :100); заборгованість станом на травень 2024 року становила 1995,20 грн, кількість днів прострочення - 31, отже 3% річних за травень 2024 року становить 5,08 грн (1995,20 х 3 х 31 : 365 :100); заборгованість станом на червень 2024 року становила 2024,58 грн, кількість днів прострочення - 30, отже 3% річних за червень 2024 року становить 4,99 грн (2024,58 х 3 х 30 : 365 :100); заборгованість станом на липень 2024 року становила 2053,96 грн, кількість днів прострочення - 31, отже 3% річних за липень 2024 року становить 5,23 грн (2053,96 х 3 х 31 : 365 :100); заборгованість станом на серпень 2024 року становила 2083,34 грн, кількість днів прострочення - 31, отже 3% річних за серпень 2024 року становить 5,30 грн (2083,34 х 3 х 31 : 365 :100); заборгованість станом на вересень 2024 року становила 2112,72 грн, кількість днів прострочення - 30, отже 3% річних за вересень 2024 року становить 5,21 грн (2112,72 х 3 х 30 : 365 :100); заборгованість станом на жовтень 2024 року становила 2142,10 грн, кількість днів прострочення - 31, отже 3% річних за жовтень 2024 року становить 5,46 грн (2142,10 х 3 х 31 : 365 :100); заборгованість станом на листопад 2024 року становила 2171,48 грн, кількість днів прострочення - 30, отже 3% річних за листопад 2024 року становить 5,35 грн (2171,48 х 3 х 30 : 365 :100); заборгованість станом на грудень 2024 року становила 2200,86 грн, кількість днів прострочення - 11, отже 3% річних за грудень 2024 року становить 1,99 грн (2200,86 х 3 х 11 : 365 :100). Таким чином, загальна сума трьох процентів річних за 2024 рік становить 49,88 грн. Також позивачем до позову було подано розрахунок інфляційних збитків від простроченої суми боргу за період з січня 2024 року по грудень 2024 року. Тому саме за цей період судом здійснюється розрахунок інфляційних втрат. Сума інфляційних втрат розраховується за формулою: сума боргу х індекс інфляції - сума боргу. За офіційними даними Державної служби статистики України індекс інфляції за січень 2024 року становив 100,4%, за лютий 2024 року 100,3%, березень 2024 року - 100,5 %, квітень 2024 року - 100,2 %, травень 2024 року - 100,6 %, червень 2024 року - 102,2%, липень 2024 року - 100,0%, серпень 2024 року - 100,6%, вересень 2024 року - 101,5%, жовтень - 101,8%, листопад 2024 року - 101,9%, грудень 2024 року - 101,4%. Тому, відповідно до встановленого судом розміру заборгованості, на який слід нарахувати інфляційні втрати за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, сума таких втрат становить: за прострочення оплати послуг за січень 2024 року - 2,19 грн, лютий 2024 року - 2,79 грн, березень 2024 року - 6,85 грн, квітень 2024 року - 3,38 грн, травень 2024 року- 11,97 грн, червень 2024 року - 44,54 грн, липень 2024 року - 0 грн, серпень 2024 року - 12,50 грн, вересень 2024 року - 31,69 грн, жовтень 2024 року - 38,56 грн, листопад 2024 року - 41,26 грн, грудень 2024 року - 30,81 грн, а всього 226,54 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за надані послуги з постачання теплової енергії становить 3 189,99 грн, з яких: 2 913,57 грн - заборгованість за надані послуги, 49,88 грн 3% річних та 226,54 грн - інфляційні втрати. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» слід задовольнити частково. Щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжних інструкцій №176593236 від 23.09.2024 та № 122606764 від 17.02.2025 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в загальному розмірі 3028,00 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 3 189,99 грн, тобто 48,60 % від суми позову, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 471,61 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial