Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.04.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають повнолітню дитину. З часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались. Намагання зберегти сім`ю були марними та остаточно шлюбні відносини припинені у березні 2022 року. Разом не мешкають, спільного господарства не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Вказує, що спір з приводу розподілу спільного майна та про утримання дитини відсутній. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 01.05.2025 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Харкова. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу\~справи між\~суддями від\~23.05.2025\~року вказана\~справа розподілена\~в провадження\~судді Цвірюка\~Д.В.. Ухвалою суду від 29 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не подав. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали суду від 19.11.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 16 квітня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис 199. Від шлюбу неповнолітніх та малолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачем доказів в спростування позиції позивача та викладених нею обставин та наданих доказів в обґрунтування вимог позовної заяви, суду не надано, своїм правом приймати участь при розгляді справи та надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення позивач не згодна, шлюбно - сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Питання розподілу\~судових витрат\~суд вирішує\~у відповідності\~до статті\~141\~ЦПК України\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~відповідно до\~якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи результат розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved