Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк», в інтересах якого діє представник Гнип В.В., звернулося в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 5215805424 від 28 грудня 2021 року в розмірі 52952 грн 24 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 14872 грн 77 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 0,07 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 38079,40 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування\~позову, з урахуванням уточнень покликається на те, що 28.12.2021 між [PERSON] та ТОВ «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 5215805424 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених у графіку платежів відповідно до Додатку № 1. Згідно п.1.2. умов кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 63678 гривень; строк користування 15 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок позичальника [NUMBER] в АТ «Таскомбанк», та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок . Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом із тим відповідачем не виконані умови вказаного вище кредитного договор, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 заборгованість позичальника за кредитним договором № 5215805424 від 28.12.2021, становить 52952,24 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від\~\~08 вересня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07 жовтня 2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Оринник Н.С., через систему електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач заявлений позов визнає частково, а саме, в розмірі 13036,8 грн. З приводу боргового зобов`язання відповідача перед первісним кредитором звертає увагу, що [PERSON] 28.12.2021 уклав договір споживчого кредитування із ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на строк 15 місяців, з тілом кредиту 63678 грн. У випадку погашення кредиту у строк до 10 місяців за вказаним договором відсотки не передбачені. У разі непогашення боргу у вказаний строк наступних 5 місяців нараховуються відсотки щомісяця в розмірі 1903,98 грн. Загальний борг за кредитом = тіло кредиту + відсотки за кредитом за період з грудня 2022 року по березень 2023 року = 63678 + 1903,98 x 5 = 63678 + 9519,90 = 73197,9 грн. Всього [PERSON] на погашення кредитного договору оплатив кредитору 60161,1 грн, що відповідає відомостям розрахунку, наданого позивачем. Заборгованість за кредитним договором становить 13036,8 грн. З приводу розрахунку позивача зазначає, що умови договору споживчого кредитування діють виключно в межах строку кредитування, а саме в період з 28.12.2021 по 31.03.2023. Нарахування відсотків поза строками дії кредитного договору можливе лише в порядку ст.625 ЦК України, а тому розрахунки позивача є необгрунтованими. Відповідач неодноразово спілкувався із позивачем до звернення з позовом до суду та погоджувався на погашення суми заборгованості в розмірі 13036,8 грн, однак позивач не був згоден на такі умови та вимагав сплати безпідставно нарахованого боргу. 09 жовтня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача АТ «Таскомбанк» надійшла відповідь на відзив, в якій він просить відмовити у задоволенні вимог відповідача про часткове визнання боргу і задовольнити позовні вимоги АТ «Таскомбанк» у повному обсязі. Відповідач стверджує, що договір укладався з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», однак позов подано АТ «Таскомбанк». Позивач наголошує, що АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитним договором № 5215805424 на законних підставах, відповідно до договору про відступлення права вимоги, що не оскаржується відповідачем, і відповідає ст. 512, 514, 516 Цивільного кодексу України. Також відповідач вважає, що відсотки не підлягають нарахуванню після 31.03.2023, оскільки, начебто, вичерпано строк дії договору. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, договір діє до повного виконання зобов`язань, а не лише до формальної дати завершення строку. Умови кредитування передбачають нарахування відсотків і штрафних санкцій у випадку прострочки відповідно до ст. 625 ЦК України, зокрема компенсацію втрат кредитора через несвоєчасне повернення грошових коштів. Тому нарахування процентів і пені після завершення строку кредитування є правомірним до моменту остаточного погашення боргу. Відповідач вказує, що загальна сума сплачених коштів становить 60161,10 грн, і вважає, що залишок боргу 13036,80 грн. При цьому не заперечує факту отримання кредиту та часткової несплати. Однак, згідно з банківськими виписками та розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 01.07.2024: тіло кредиту, що залишилось несплаченим 14872,77 грн, відсотки (річні) 0,07 грн, щомісячні відсотки 38079,40 грн, всього 52952,24 грн. Таким чином, відповідач занижує суму боргу майже в 4 рази, і при цьому не надає належних доказів на підтвердження власного розрахунку, а лише робить припущення щодо правомірності нарахувань. Також, щодо спроб досудового врегулювання, позивач неодноразово інформував відповідача про наявність заборгованості, надсилав вимогу про дострокове погашення. Пропозиції щодо «погашення частково» (заявлені в відзиві) не були офіційно оформлені або виконані. У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника Акціонерного товариства «Таскомбанк». Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Оринник Н.С, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між ТОВ ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5215805424, згідно умов якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 63678 грн на строк 15 місяців. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили наступні умови надання кредиту: сума кредиту 63678 грн; строк, на який надається кредит 15 місяців; початковий процент при наданні кредиту становить 0,00% 40 грн від суми кредиту в розмірі 600 грн, щомісячні проценти 2,99 % від суми кредиту; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, які сплачуються згідно з графіком платежів. Такі ж умови надання кредиту визначені в Паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5805424, який підписаний відповідачем [PERSON] 28.12.2021. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в цьому Договорі. У відповідності до п.3.1 Договору кредитний договір діє в межах строку на який надається кредит та припиняється належним його виконанням. Зміни до договору вносяться за згодою сторін, шляхом підписання додаткових угод. Згідно п.3.2 Договору, у випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань позичальник сплачує штраф в розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. Нарахування штрафу відбувається на наступний робочий день після граничного терміну. Пунктом 3.4 вказаного договору передбачено, що цей Договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 30.08.2021 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав. 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено Договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п. 2.1 Договору). Пунктом 2.2 Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої прави вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору. Реєстр прав вимог складається сторонами в паперовому та електронному вигляді. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією платіжної інструкції № 758432627 від 01.09.2021 про перерахування коштів згідно договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно з витягом з реєстру прав вимог до даного договору № 01/09/21 від 01.09.2021 за 29.12.2021 позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 28.12.2021 на загальну суму заборгованості 63678,00 грн. Як слідує зі змісту ст.ст.\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до відповідача [PERSON] . Разом з тим, станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив. Згідно ст.ст.\~610,\~611,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Судом досліджено виписку по особовим рахункам [PERSON] згідно кредитного договору № 5215805424 за період з 28.12.2021 по 03.06.2025, яка містить, в тому числі, дані щодо вхідного залишку, призначення, дані щодо обороту кт, дати проводок, нарахування відсотків, погашення заборгованості та списання заборгованості по кредитному договору. Згідно з розрахунком суми боргу заборгованість відповідача по кредитному договору № 5215805424 від 28.12.2021 станом на 03.06.2025 становить 52952,24 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 14872 грн 77 коп.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) 0,07 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 38079,40 грн. При цьому проценти нараховані за період з 29.12.2021 по 01.06.2025. Разом з тим, зі змісту кредитного договору вбачається, що такий укладено строком на 15 місяців, тобто з 28.12.2021 по 31.03.2023 (гранийний термін виконання зобов`язання, що також вбачається і з графіку платежів, що є частиною договору, яким передбачено порядок повернення кредиту), однак у позові АТ «Таскомбанк» просить стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому позивач не заявляє до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою\~статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. У відповідності до п.3.1 Договору кредитний договір діє в межах строку на який надається кредит та припиняється належним його виконанням. Зміни до договору вносяться за згодою сторін, шляхом підписання додаткових угод. Згідно п.3.2 Договору, у випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань позичальник сплачує штраф в розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. Нарахування штрафу відбувається на наступний робочий день після граничного терміну. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість по вказаному вище кредитному договору, зокрема: 01.02.2022 сплатив 6299,40 грн, 01.03.2022 6299,52 грн, 30.03.2022 4020 грн, 15.04.2022 999,58 грн, 21.04.2022 3245,50 грн, 03.05.2022 1254,09 грн, 30.05.2022 4245,91 грн, 25.08.2022 5699,18 грн, 06.10.2022 5699,45 грн, 09.11.2022 5999,83 грн, 02.06.2023 5042,77 грн, що в загальній сумі становить 48805,23 грн. Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № 5215805424 від 28.12.2021 вбачається, що станом на 03.06.2025 відповідачем [PERSON] сплачено наступні відсотки річних: 01.02.2022 0,60 грн, 01.03.2022 0,48 грн, 15.04.2022 0,42 грн, 03.05.2022 0,41 грн, 01.06.2022 0,09 грн, 25.08.2022 0,82 грн, 06.10.2022 0,55 грн, 09.11.2022 0,17 грн, 15.02.2023 0,42 грн, 10.03.2023 0,08 грн, 15.05.2023 0,69 грн, 02.06.2023 0,17 грн, в загальній сумі 4,9 грн. За даними розрахунку суми щомісячних процентів за кредитним договором станом на 03.06.2025 відповідач 15.02.2023 сплатив 1099,58 грн, 01.03.2023 2000,00 грн, 10.03.2023 1999,92 грн, 15.05.2023 3999,31 грн, 02.06.2023 2257,06 грн, в загальній сумі 11355,87 грн. Разом з тим, згідно графіка платежів за період з 28.12.2021 по 31.03.2023 відповідачем за кредитним договором підлягали сплаті тіло кредиту в сумі 63678,00 грн, річні проценти за користування кредитом в сумі 4,38 грн та щомісячні проценти за користування кредитом в загальній сумі 9519,90 грн. Враховуючи те,\~що станом\~на 03.06.2025\~відповідачем сплачено\~48805,23\~грн основної\~суми боргу,\~4,9\~грн річних\~процентів та\~11355,87\~грн місячних\~процентів, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 5215805424 від 28.12.2021 за період з 28.12.2021 по 28.03.2023 (в межах строку кредитування) складає 13036,28 грн, виходячи з розрахунку: 73202,28 (48805,23 + 4,9 + 11355,87). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У\~ст. 80 ЦПК України\~зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже з врахуванням викладеного, позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за кредитним з договором № 5215805424 від 28.12.2021 у розмірі 13036,28 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі ч.1 ст.141\~ЦПК України,\~ у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати по сплаті судового збору в сумі 596,37 грн (виходячи з розрахунку: 13036,28 грн (задоволена частина вимог) х 2422,40\~грн (сума\~сплаченого судового\~збору)\~:\~52952,24\~грн (ціна позову). На підставі ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 258,\~263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial