Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4715387237 від 05.05.2021 року в розмірі 34 494,35 грн., та позивач просить стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що між відповідачем та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» був укладений Кредитний договір № № 4715387237 від 05.05.2021 року, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти 49 616,10 грн., строком на 18 місяців, зі сплатою відсотків за його користування. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань у відповідача за договором утворилась заборгованість у розмірі 34 4949,35 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 21 192, 19 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 3,47 грн., заборгованість за комісією - 13 298,69 грн., що становить предмет спору. Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4715387237 від 05.05.2021 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49 616,10 грн., строком на 18 днів, зі сплатою відсотків за його користування. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Сума кредиту становить 49 616,10 грн. на 18 місяців. Згідно п. 5 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 4715387237, підписаного відповідачем, розмір річних відсотків за користування кредитом становить 45,62 %. 07.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10.2016, відповідно до умов якого «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за плату відступило АТ «Таскомбанк» права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 15.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за плату відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 494,35 грн. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 4715387237 від 05.05.2021 року. Таким чином, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором № 4715387237 від 05.05.2021 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим Договором санкціям. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, заборгованість відповідача становить 21 192,19 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 3,47 грн. - заборгованість за відсотками. Комісія - це плата за послуги (наприклад, за оформлення договору або обслуговування), а проценти - це плата за користування позиченими коштами, яка залежить від суми боргу та часу його використання. Головна відмінність полягає у меті: комісія є платою за певну дію, тоді як проценти - платою за час користування грошима. Разом з тим, суд критично оцінює вимоги позивача про стягнення з відповідача загальної заборгованості по комісії у сумі 13 298,69 грн., оскільки умовами Кредитного договору не передбачено зобов`язання зі сплати комісій, а передбачено зобов`язання зі сплати щомісячних відсотків за користування кредитом та річних відсотків за користування кредитом, при цьому позивачем у змісті позовної заяви не зазначено, на які пункти кредитного договору він посилається, здійснюючи нарахування комісій. Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі1 860,40 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial