Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON]., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що між сторонами по справі було усно узгоджено перелік робіт з виготовлення студійної циклорами, за яку позивачем було сплачено 38 500,00 грн. Однак, після завернення робіт позивачем було виявлено неділіки у виконаній роботі, зокрема неякісне виконання робіт, виготовлення циклорами з матеріалів, що не відповідають технічним характеристикам для виготовлення такого роду конструкції. Уся конструкція після завершення робіт через тиждень вкрилася тріщинами, підлога циклорами просідає у центральних частинах конструкції циклорами, вибоїни (нерівності) по всій площі циклорами, не рівне покриття шпаклівкою, відсутній плавний перехід між горизонтальними та вертикальними площинами конструкції, тріщини по всій поверхні, по середині, на бокових стінках, згинах конструкції циклорами, на стиках ОСБ плит та на стиках гіпсокартонових плит конструкції, фарба якою пофарбовано циклирому швидко брудниться та не піддається очищенню. При цьому, циклорама жодного разу не використовувалася у робочому режимі. В результі чого відповідачем була змонтована неякісну конструкцію, яка не може використовуватися за призначенням. В результаті неякісного виконання відповідачем робіт, позивач не виконав умови раніше укладеного договору із клієнтами щодо оренди фотостудії та студійної циклорами на загальну суму 10 000,00 грн., не виконав попередньо погоджені 2 фотосесії із своїми клієнтами по 700 грн/год. (на загальну суму 1 400,00 грн.). Вказані вище обставини призвели до значних фінансових втрат та виникнення упущеної вигоди. Потенційний прибуток, який позивач міг отримати у розмірі 11 400 грн. позивач не отримав. Відтак, загальна сума понесених позивачем збитків становить 49 900,00 грн., яка складається з 38 500,00 грн. - понесених витрат за виготовлення студійної циклорами та 11 400,00 грн. - упущеної вигоди, які позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 05.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. 11.11.2024 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 12.11.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав сторін та порядок подання відзиву на позов та відповіді на відзив. На адресу відповідача судом було надіслано копія позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 14.11.2024 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. 11.02.2025року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказав, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі. Зазначив, що перед початком робіт відповідач домовився з позивачем в усній формі про те, що відповідач знайде йому майстра для виконання робіт по створенню циклорами. Відповідно до чого, відповідачем за допомогою сайту «Кабанчик» було знайдено спеціаліста [PERSON] , який в подальшому був викликаний в суд на дану справу свідком. Після знаходження даного спеціаліста відповідач особисто майстру передав всі контакти позивача в месенджері Вайбер по номеру [NUMBER] , для самостійного з ним спілкування та подальшої роботи. Ніяких договорів, будь-яких юридичних домовленостей, гарантійних термінів між відповідачем та позивачем не було запропоновано, підписано та укладено. Оплат на офіційний рахунок ФОП [PERSON] за весь період виконання роботи з 13.06.2024 по 05.07.2024 року не поступало від позивача жодного разу. Одна єдина виплата поступила від позивача в кінці виконаних робіт на карту фізичної особи відповідача в розмірі 3 500 грн, з якої відповідач, як посередник послуг, 2 000 грн відправив особисто майстру [PERSON] . До сум 38 500,00 грн, а тим паче 49 900,00 грн, про яку зазначає позивач, відповідач ніяким чином не відноситься, не отримував ні готівкою, ні безготівкою для подальшої компенсації. Майстер та свідок, [PERSON] , весь період крім одного вище зазначеного випадку (сума 2 000,00 грн.) самостійно отримував всі кошти від замовника за роботи. Відповідач ніякої ролі по прийняттю рішень з монтажу циклорами не приймав, всі рішення приймав тільки позивач та майстер [PERSON] . Більше того, не було жодної зустрічі між відповідачем та позивачем, особисто вони ніколи не були навіть знайомі, як і відповідач з майстром [PERSON] . На об`єкті з монтажу циклорами відповідач за весь період монтажу ніколи не був присутній та не запрошувався на прийняття робіт. Через 2 місяці після виконання всіх робіт, а саме 24.08.2024 року позивач відповідачу зателефонував та озвучив, що він в перший раз прийшов на об`єкт та виявив тріснуту циклораму. Підтвердження тому, що циклораму за 2 місяця після робіт ніхто не чіпав, що вона тріснула від неякісного виконання майстром, не було нічим підтверджено, експертиз та інших документів не було зроблено. Те, що позивач через тиждень після виконання робіт перевіряв об`єкт, як він зазначає в позовній заяві, не знайшло ніякого підтвердження. Акт виконаних робіт ні позивач, ні представник позивача не пропонували підписувати відповідачу, що підтверджено в доказах позивача. На підставі вказаного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] вказала, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим та таким, що вводить суд в оману, спираючись на наступне. Вказала, що саме 24.08.2024 року (як видно із скріншоту листування з позивачем) було надіслане відео про те, що робота виконана зі значними недоліками. Зазначила, що циклограма білого кольору, на ній не видно слідів її використання (що було б дуже помітно, оскільки циклограма була пофарбована звичайною фарбою «Sniezka», яка не підлягає вологому очищенню). Тобто, циклограма не перебувала у використанні та не піддавалась вологому прибиранню. Також, зазначила, що відповідач, діючи з метою отримання власної вигоди, протиправно вказував майстру купувати матеріали, які набагато менш вартісні та не якісні, ніж ті, про які першочергово було узгоджено між сторонами, а різницю між отриманими від позивача коштами та фактично витраченими на матеріали, присвоював собі. У момент приймання робіт від відповідача (виконавця) позивачем повідомлено про виявлені недоліки виконаної роботи, запропонувавши підписати Акт про виявлені недоліки, однак, відповідач після повідомлення про виявлені недоліки кілька днів взагалі не виходив на зв`язок та проігнорував підписання Акту про виявлені недоліки. Однак, жодних дій відповідачем вчинено не було, на шляхи та способи усунення (виправлення) виявлених недоліків відповідачем не погоджується, а тому у позивача виникла необхідність звернутись із вказаним позовом до суду, оскільки, відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки позивачу. У запереченні на відповідь на відзив від 24.02.2025 року відповідач [PERSON] зазанив, що позивач намагається неправдивими та недостовірними відомостями вести суд в оману, оскільки твердження викладені у відповіді на відзив не відповідають дійсності. У відповідача склалася думка, що позивач намагається за допомогою суду компенсувати вартість витрачених коштів на циклораму. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязів. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] була укладена усна домовленість про виготовлення студійної циклорами. З скріншотів Вайбер встановлено, що між позивачем [PERSON] та абонентом « [PERSON] маляр Львів вже роб..» 13.06.2024 року було узгоджено перелік матеріалів у сумі 18 000,00 грн. Абонентом « [PERSON] маляр Львів вже роб..» було надано номер карти [NUMBER] та [PERSON] перераховано кошти у сумі 18 000,00 грн. Отримувач: [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до Квитанції №Е4СВ-93НВ-4РКТ-Е04Т від 14.06.2024 року [PERSON] переказала на карту № [NUMBER] кошти у розмірі 18 000,00 грн. Призначення платежу - переказ особистих коштів (а.с.11). Також, з скріншоту Вайбер встановлено, що абонентом « [PERSON] маляр Львів вже роб..» було надано [PERSON] номер карти [NUMBER] та [PERSON] перераховано кошти у сумі 3 500,00 грн. (а.с.15). Відповідно до Квитанції №КЕН1-3679-Х056-2АВС від 24.07.2024 року [PERSON] переказав на карту № [NUMBER] кошти у розмірі 3 500,00 грн. Призначення платежу - переказ особистих коштів (а.с.14). 24.08.2024 року [PERSON] у м.Львів було підписано акт про виявлені недоліки. Актом було встановлено наступні недоліки: тріщини по всій поверхні, по середині, на бокових стінках, згинах конструкції циклорами, по стиках ОСБ плит та на стиках гіпсокартонних плит конструкції. Відсутній плавний перехід між горизонтальними та вертикальними конструкціями. Вибоїни (нерівності) по всій площі циклорами, нерівне покриття шпаклівкою. Підлога циклорами просідає у центральних частинах конструкції. Акт [PERSON] не підписано (а.с.19). На аркушах справи №20-21 розміщено неякісні фотознімки, на яких зображено невстановлена конструкція з тріщинами. З скріншотів Вайбер встановлено, що між позивачем [PERSON] та абонентом « [INFO] вже роб..» [NUMBER] відбувалася переписка стосовно наявних тріщин на конструкції (а.с.22-25). 06.09.2024 року представник позивача [PERSON] направила на адресу ФОП [PERSON] претензію щодо відшкодування завданих збитків щодо неналежного виконання домовленостей у розмірі 72 900,00 грн. (а.с.16-18). 25.10.2024 року представник позивача [PERSON] направила на адресу ФОП [PERSON] претензію щодо відшкодування завданих збитків щодо неналежного виконання домовленостей у розмірі 49 900,00 грн. (а.с.26-28). Відповідно до Договору оренди фотостудії 001 від 18.08.2024 року між [PERSON] та [PERSON] буо укладено договір оренди фотостудії на 2 год. Вартість оренди 700 грн./год. (а.с.32). Відповідно до Договору про надання послуг фотографа 001 від 14.08.2024 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] буо укладено договір з виконанн послуги фотографування. Вартість 10 000,00 грн. (а.с.33). На противагу вказано, відповідач [PERSON] вказав, що будь-яких домовленостей стосовно виконання робіт із виготовлення студійної циклорами між позивачем та відповідачем не було. Фактично відповідач [PERSON] був посередником у виготовленні циклорами, оскільки, його робота полягала у пошуку майстра для позивача, з яким у подальшому узгоджувалися усі роботи щодо виготовлення циклорами. Надав суду відповідні докази. 05.06.2024, 06.06.2024, 11.06.2024, 04.07.2024 року між відповідачем [PERSON] та абонентом « [NUMBER] » відбулася розмова стосовно циклорами, необхідними матеріалами щодо її виготовлення (а.с.94-107). У період з 08.06.2024 по 13.06.2025 року між [PERSON] на абонентом « [PERSON] …» відбувалися розмови щодо виготовлення циклорами. [PERSON] вказав про необхідність виготовлення вказаної конструкції, Абонент « [PERSON] …» вказав на необхідну кількість матеріалу та суму на її купівлі. Надав карту [NUMBER] та вказав суму 18 000,00 грн. У подальшому узгоджувалися додаткові матеріали та варість робіт (а.с.108-121). Відповідачем надано Виписку за карти 53*95 за період з 01.06.2024 року по 31.07.2024 року (а.с.74-75,77-93). Відповідно до Квитанції №Р24А2948924645D9870 [PERSON] здійснив переказ коштів на карту [NUMBER] у розмірі 2 000,00 грн (а.с.76). Із наданих доказів, судом встановлено, що під час укладення усного договору, сторонами не було згоди щодо всіх істотних умов договору: умов та строків виконання договору, відповідальність за невиконання та неявкісне виконання робіт, місця його виконання та порядку оплати тощо. Як зазначає позивач, у пошуку майстра з виготовлення циклорами він звернувся до [PERSON] , з яким через месенджер Вайбер домовився про виготовлення циклорами. Під час смс-переписок вони домовились про всі умови виконання робіт та визначили вартість робіт, а також відповідачем були вказані необхідні матеріали для закупівлі для виконання вказаних робіт. Також позивач вказує, що після завершення робіт відповідачем, він виявив суттєві недоліки. При цьому, відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що безпосередньо він не здійснював виготовлення студійної циклорами, а лише домовився із майстом щодо такого виголовлення. Усі роботи із виготовлення циклорами виконувалися Володимиром Жищинським. Відповідно до 1 ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з умовами частини третьої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Пунктом 22 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з пунктом 3 цієї частини виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Пунктом 7 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (розрахунковий документ). Статтею 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до вимог ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Одним із видів публічного договору є договір побутового підряду (ч. 2 ст. 865 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 866 Цивільного кодексу України визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до вимог ч. 2ст. 873 вказаного Кодексу, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Предметом доказування по даній справі є, зокрема, наявність недоліків, істотних недоліків у виконуваній роботі, наявність збитків та їх розміру, наявність причинно-наслідкового зв`язку між недоліками у роботі та діями підрядника ( виконавця робіт). У п.12 на п. 15 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено такі поняття, як недолік та істотний недолік. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2постанови «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Звертаючись до суду, позивач надає роздруківку скріншоту, де адресат зазначений як « [PERSON] роб». Докази, що це є одна особа і саме відповідач, у суду відсутні, оскільки номер телефону вказаної особи, з якою велась переписка, на аркушах не зазначений. Позивачем надано до позову копії квитанцій про переказ коштів на суму 18 000,00 грн. та 3 500,00 грн, разом з цим, суд вважає, що такі докази не є належними, оскільки вказані кошти перераховувалися не безпосередньо [PERSON] , а майстру який виконуав роботи. Крім того, у квитанції на суму 18 000,00 грн. наданої позивачем платником є [PERSON] , яка не є кчасником справи. Доказів того, що вказана особа є матір`ю позивача і саме з її карти були надіслані кошти суду не надано. Також, суд зазначає, що будь-яких доказів про передачі 17 000,00 грн. внасноруч позивачем відповідачу суду не надано. Позивач посилається в якості доказу неякісної роботи з виготовлення циклорами відповідачем на світлини, які долучив до матеріалів справи. Однак, суд критично ставиться до фотографій, що позивач надав до суду, оскільки на цих фото не зрозуміло, що саме зображено, не ясно які самі пошкодження наявні, а отже не є належним доказом та не підтверджують наявність вини відповідача у спричиненні шкоди. Істотність недоліку та причино-наслідковий зв`язок протиправної поведінки відповідача, не може ґрунтуватися на припущеннях, оскільки для встановлення наявності вини саме відповідача, необхідні спеціальні знання та наявність відповідного експертного висновку для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між його діями та подальшими усуненнями недоліків. Слід звернути увагу, що під час судового розгляду справи позивач не надав будь яких доказів або висновку експерта для встановлення вартості робіт з виготовлення циклорами, включаючи вартість будівельних матеріалів, які необхідно провести для усунення недоліків, також встановлення самих недоліків. Всі вказані недоліки є тільки припущенням позивача, які належним чином не підтвердженні доказами. У відповідності до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем, всупереч вимогам ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, не надано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що його права були порушені шляхом здійснення [PERSON] неякісного виготовлення студійної циклорами, внаслідок чого виявлені недоліки, які суттєво псують зовнішній вигляд та функціональність циклорами. За таких обставин, не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] та наслідками виявлення недоліків, які впивають на функціональність циклорами. Інших доказів, які б давали суду підстави вважати, що шкода завдану позивачу внаслідок неналежного виготовлення відповідачем циклорами, матеріали справи не містять. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження неякісного виготовлення відповідачем циклорами, а саме, наявності недоліків, істотних недоліків у виконаній роботі, причин таких недоліків, завданого збитку та його розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та недоліками, а тому позивачем недоведені позовні вимоги в частині відшкодування завданих збитків, відтак не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині відшкодування упущеної вигоди, суд не також не вбачає для їх задоволення, оскільки вони є похідними від основної вимоги. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed