Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 6 вересня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15930 грн та моральної шкоди у розмірі 200000 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що відповідачка протиправно порізала ножем шини на двох правих колесах його автомобіля, на якому він приїхав до своєї матері, у зв`язку з чим автомобіль був евакуйований на шиномонтаж. Діями відповідачки йому заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2000,00 грн вартість евакуації автомобіля, 10170,00 грн - вартість пошкоджених відповідачкою шин, 3760,00 грн - вартість шиномонтажу. Також відповідачка здійснила напад на позивача з ножем, намагаючись завдати йому ножових поранень, чим завдала моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через напад відповідачки, пошкодженням майна та необхідністю його відновлення, через побоювання залишення авто біля власного дому, постійну тривогу, втрату нормального сну, у порушенні звичного способу життя та необхідності докладати додаткових зусиль для його організації, яку він оцінює у розмірі 200000 грн. Крім того відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності у зв`язку з нецензурною лайкою і киданням у бійку до його матері, у приміщенні суду вона вирвала з рук і порвала паспорт позивача, нецензурно висловлювалася на його адресу, за обставинами чого складено протокол про адміністративне правопорушення. 02 червня 2024 року відповідачка біля будинку матері позивача з ножем у руках висловлювала погрози на адресу матері та членів її сім`ї. У зв`язку з чим позивач та члени його сім`ї перебувають в перманентному стресі та у страху через погрози, напади, пошкодження майна та наклеп з боку [PERSON] , позивач не має можливості залишити автомобіль біля домоволодіння своєї матері, оскільки існує реальна загроза пошкодження автомобіля, його мати позбавлена можливості вільно пересуватись по вулиці через побоювання нападу з боку [PERSON] . Рух справи в суді 09 жовтня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки та усунення недоліків позовної заяви суддя відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05 березня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд. Позиція учасників справи в суді Позивач в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що вже тривалий час відповідачка погрожує його сімї, випадок з порізаними шинами не є поодиноким, в результаті неправомірних дій відповідачка неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності. Через поведінку відповідачки та погрози він не може з сім`єю відвідувати свою матір. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання та за адресою місця фактичного проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», та шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася. Відповідачка в установлений ч.7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи встановлені судом 14 липня 2024 року позивач приїхав до матері за адресою м. Одеса, вул. Вавілова 20А, на автомобілі «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , який залишив неподалік від домоволодіння. Близько 15:50 години сусідка [PERSON] вибігла на вулицю з кухонним ножом і намагалася завдати йому ножових поранень, після чого порізала два правих колеса його автомобіля. Близько 18:00 годині через неможливість рухатись самостійно автомобіль було евакуйовано до шиномонтажу. Вказана подія зафіксована камерою відеоспостереження, на якій вбачається, як 14 липня 2024 року о 15:52 годині [PERSON] підбігла до автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] з ножем, порізала два правих колеса і з ножем в руці побігла до себе додому, а близько 18:00 автомобіль з двома порізаними колесами було евакуйовано. Вартість евакуації автомобіля склала 2000 грн, яка була сплачена дружиною позивача [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції 0.0.3762153554.1, копією рахунку на оплату № 40, копія акту надання послуг. Крім того, позивач поніс витрати на придбання двох шин вартістю 10170 грн, що підтверджується копією фіскального чеку, а також на шиномонтаж вартістю 3760 грн, що підтверджується копіями наряду № 10113 та платіжної інструкції P24A2999078618D0915. Вказаним автомобілем позивач користується на підставі договору відповідального зберігання транспортного засобу з правом користування від 01 січня 2024 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Формула Запад-Восток». За умовами п. 4.1 договору позивач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з дати передачі на зберігання і до дати повернення власнику. У випадку знищення або ушкодження майна, яке зберігається, або його частини, він за свій рахунок повинен відремонтувати майно. Позиція суду Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої\~статті 11 ЦК України). \~ \~ \~ \~Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. За приписами ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20. \~ \~ \~ \~Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, як) мають значення для вирішення справи. За статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідачка порізала ножем два правих колеса автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , який знаходиться в користуванні позивача. Отже, своїми протиправними діями відповідачка заподіяла позивачу матеріальну шкоду у загальному розмірі 15930 грн, з яких 2000,00 грн вартість евакуації автомобіля, 10170 грн - вартість пошкоджених відповідачкою шин, 3760 грн - вартість шиномонтажу, що підтверджується належними доказами. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, при її вирішенні суд виходить із підстав заявленої вимоги , яка стосується саме події, яка сталася 14 липня 2024 року, і вирішує спір в межах заявлених вимог. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що через напад відповідачки та пошкодження майна порушено звичний спосіб життя позивача, через що у нього виникла необхідність докладати додаткових зусиль для його організації. В результаті винних протиправних дій [PERSON] позивачу заподіяно також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, повязаних з погрозами, пошкодженням майна та питаннями пов`язаними з відновленням транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Враховуючи доведеність позивачем протиправності дій відповідачки та порушення його прав, суд вважає, з урахуванням засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини душевних страждань, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, та з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 10000,00 грн. Судові витрати Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2159,30 грн.

Outcome: partial