Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Товариством з обмеженою відповідальності «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», Позивач) подано до суду указаний позов. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №75179979 у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 6500,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок позичальника, а позичальник погодився з усіма умовами договору, зобов`язався їх виконувати та повернути кошти у строк, який визначений договором. Кредитор свої зобов`язання виконав, у свою чергу позичальник кошти у визначений договором строк не повернув. 27.01.2022 укладено договір №27/01/2022 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором №75179979. В подальшому 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором №75179979. Відтак, ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №275179979. Станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості за договором від 22.08.2021 №75179979 становить 22\~011,60 грн, з яких: 6500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 15\~392,65 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 104,00 грн інфляційні збитки; 14,95 грн - 3% річних. Покликаючись на положення ЦК України, Закону Україну «Про електронну комерцію» Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором від 22.08.2021 №75179979 у 22\~011,60 грн, понесені судові витрати: судового збору у сумі 3028,00 грн та витрати на правничу професійну допомогу у сумі 9\~000,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як вбачається із Довідок про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача, його представника копію ухвали суду доставлено 17.01.2025. 20.01.2025 та 20.03.2025 (повторно) копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками направлено засобами поштового зв`язку відповідачу [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання. Указані поштове повідомлення повернуто до суду з відмітками «адресат відсутній за указаною адресою». Станом на 19.11.2025 відзиву чи клопотання про подовження строку на надання відзиву та/або будь-яких інших від відповідача до суду не надходило. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд розглядає справу в порядок спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України). Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи є підстави для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням статей 223, 280 - 282 ЦПК України. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. За частиною четвертою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 22.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №75179979 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у якій вказав свої паспортні дані, код платника податків, адресу реєстрації, відомості про місце роботи, електронну адресу, телефон, номер карткового рахунку [NUMBER] (а.с.6). Згідно з підпунктами 2.1, 2.2., 2.3 якого сума позики склала 6 500, 00 грн, строк позики 29 днів, процентна ставка (базова)/день 1,99% (фіксована). Дата надання позики 22.08.2021; дата повернення позики 20.09.2021, денна процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності протягом первісного строку кредитування) 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %, орієнтована реальна річна процентна ставка 913,04 %, орієнтовна загальна вартість позики 7812,90 грн. Відповідно до пункту 12 цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 17 визначено, що якщо сума позики, зазначена у підпункті 2.1 пункту 2 Договору, не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати за користування Позикою понад установлений Договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою в розмірі, визначеному пунктом 2 Договору за кожен день такого користування. Відповідно до Додатку № 1 Договору позики №75179979 від 22.08.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) «Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит» чиста сума кредиту за договором склала 6 500,00 грн, проценти за користування кредитом 1312,90 грн, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період усього 7\~812,90 грн. Згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 25.11.2024, що на підставі укладеного між товариствами договору про організацію переказів грошових коштів указаним Товариством 22.08.2021 здійснено переказ грошових коштів у сумі 6500,00 грн отримувачу [PERSON] -ЕПЗ номер [NUMBER] (а.с.12). Згідно з розрахунком, сформованого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», заборгованість [PERSON] за договором від 22.08.2021 №75179979 становить: 21\~892,65 грн, з яких: 6\~500 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 15392,65 грн - заборгованість за відсотками за період з 21.08.2021 до 19.12.2021 (а.с.15-19). 27.01.2022 укладено договір №27/01/2022 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором №75179979. Згідно платіжного доручення від 27.01.2022 №32465 Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплачено на рахунок ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 6\~405\~568,95 грн за лот згідно договору факторингу. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу від 27.01.2022 № 27/01/2022 [PERSON] значиться в реєстрі боржників за договором від 22.08.2021 №75179979 на суму 21892,65 грн (а.с.22-27). 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором №75179979. . Відповідно до витягу з Додатком до Договору факторингу від 10.01.2023 №10-01/2023 [PERSON] значиться в реєстрі боржників за договором від 22.08.2021 №75179979 на суму 21892,65 грн (а.с.28-34). Відповідно до розрахунку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2023 становить 22\~011,60 грн, з яких: 6500 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 15\~392,65 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 14,95 грн 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до статті 625 ЦПК України, 104,00 грн інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до статті 625 ЦПК України (а.с.20). IV. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка і висновки суду. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У ньому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша стаття 612 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавіти о-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит від 21.08.2021 № 75179979 на користь ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Надані позивачем документи підтверджують факт укладення між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] договору про надання фінансових послуг від 21.08.2021 № 75179979 в електронній формі шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та перерахування кредитних коштів у сумі 6500,00 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов кредитного договору від 21.08.2021 № 75179979 у добровільному порядку [PERSON] не повернув, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором. Щодо стягнення відсотків, 3% річних та інфляційних втрат за договором після 19.09.2021. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Цей висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. У зв`язку із цим, нарахування відповідачу після 19.09.2025 (29 днів) процентів за договором не знаходить свого належного юридичного обґрунтування і по своїй суті є реалізацією положень частини другої статті 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання. Суд не убачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного у пункті 2.1 договору строку кредитування відбулася пролонгація кредиту. Право кредитодавця ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та у подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 19.09.2021, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Частиною восьмою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Враховуючи викладене вище, підстави для стягнення з відповідача відсотків після 19.09.2021 відсутні, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню частково у розмірі 7 812,83 грн, з яких: 6\~500,00 грн сума кредиту, 1\~312,83 грн процентів за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина перша та друга статті 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України). Згідно з положеннями частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.12.2024 № 0481980002. Частиною другою статті 137 ЦПК України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 9901/350/18 та постанові від 26.05.2020 у справі № 908/299/18. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Як убачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено до позовної заяви: договір про надання правої допомоги від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №280 від 01.11.2024, витяг акту №1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024. Ця справа відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 9000,00 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають зменшенню до 4000,00 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволено частково, то з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~074,94 грн (3028,00*35,5 %), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~420,00 грн (4\~000,00*35,5 %), а всього 2494,94 грн.

Outcome: partial