Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») через систему «Електронний суд» подало зазначений позов. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 07 травня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-7878683 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 5 250 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити процент за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Первісний кредитор свої зобов`язання щодо перерахування коштів виконав у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 10 листопада 2023 року з відміткою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Всупереч умов Договору № 00-7878683 від 07 травня 2023 року відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 20 375 грн, яка складається з: 5 250 грн - заборгованість по кредиту; 15 125 грн -заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. 30 жовтня 2023 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 30102023 згідно з умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором від 07 травня 2023 року № 00-7878683. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 30102023 від 30 жовтня 2023 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 20 375 грн. На підставі викладеного, ТОВ «ФК «ЕЙС» просило суд: 1. Стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № 00-7878683 від 07 травня 2023 року у розмірі 20 375 грн, яка складається з 5 250 грн - заборгованості за тілом та 15 125 грн - заборгованості за відсотками. 2. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 3. Розгляд справи проводити без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач та його представник отримали 06 липня 2024 року електронний примірник ухвали про відкриття провадження через Електронний кабінет системи «Електронний суд», що підтверджується Довідками про доставку електронного документа. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, яка повернулись до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 03 квітня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення сторін. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд встановив, що 07 травня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-7878683. Пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Договору передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредитного ліміту (Сума кредиту) складає 5 250 грн. Тип Кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 120 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) 04 вересня 2023 року. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Рекомендовану дату погашення процентів 27 травня 2023 року, та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 20 день після Рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 2,50 % від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. Пунктом 1.7. Договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання Договору складає: 20 250 грн. Відповідно до пункту 2.2 Договору дата надання/видачі Кредиту - дата перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 5 250 грн на карту Позичальника № [NUMBER] , яка зазначається у форматі [NUMBER] , емітовану банком України. За надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 250 грн. Позичальник доручає Кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми Кредиту, що підлягає перерахуванню Позичальнику згідно Договору. Тобто, Позичальнику перераховується сума Кредиту 5 000 грн, за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання Кредиту (п. 2.2.1. Договору). Згідно з п. 7.10. Договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Кредитодавця в Особистий кабінет Позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання та накладенням кваліфікованої електронної печатки Кредитодавця і електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у Заяві на отримання Кредиту. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього Договору вважається направленням Кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Договір діє протягом строку на який відбулося оформлення Кредиту (з урахуванням пролонгацій цього Кредиту), а у випадку не виконання прийнятих Позичальником на себе грошових зобов`язань - до моменту повного виконання грошових зобов`язань за Договором, крім випадків припинення його дії за згодою Сторін, відповідно до Договору чи Закону. У будь якому разі щодо непогашеної Позичальником заборгованості Договір діє до повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 7.11. та п. 7.16. Договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку Позичальника та аналог власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку Кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Укладанням цього Договору сторони домовились, що до правочину застосовуються положення Закону України «Про електронну комерцію». Договір кредитної лінії підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором 2810F. Крім цього, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», на підтвердження укладення Договору кредитної лінії № 00-7878683 надало довідку про ідентифікацію відповідачки, направлення їй 07 травня 2023 року за номером телефону [NUMBER] , одноразового ідентифікатора 2810F. 10 листопада 2023 року Вих. № 3483 ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», як технологічний оператор платіжних послуг, надало інформаційну довідку про те, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «easypay» проведено успішні операції згідно договору з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» № 31012023/2 від 01 лютого 2023 року, зокрема 07 травня 2023 року 18:28 здійснено транзакцію № 1231028671 на суму 5 000 грн, номер картки [NUMBER] , номер замовлення - 99423899. Відповідно до розрахунку ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованість відповідачки за Кредитним договором від 07 травня 2023 року № 00-7878683 станом на 30 жовтня 2023 року становить 20 375 грн, з них: 5 250 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 15 125 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 30 жовтня 2023 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 30102023 згідно з умов якого, позивач набув право грошової вимоги, зокрема і до відповідачки за Кредитним договором від 07 травня 2023 року № 00-7878683. Відповідно до п. 2.3. зазначеного Договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 30102023 від 30 жовтня 2023 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 20 375 грн, з них 5 250 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 125 грн - заборгованість за відсотками. Як вбачається із виписки ТОВ «ФК «ЕЙС» з особового рахунку за Кредитним договором від 07 травня 2023 року № 00-7878683 заборгованість відповідачки станом на 30 травня 2024 року становить 20 375 грн, з них 5 250 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 125 грн - заборгованість за відсотками. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. З огляду на ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Як вбачається з ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Укладення електронного договору повинно відбуватися шляхом підписання його електронним підписом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов договору у добровільному порядку [PERSON] не повернула, розмір заборгованості не спростувала, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідачки заборгованості за кредитним договором та підтвердив набуття ним права вимоги до відповідачки , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. ТОВ «ФК «ЕЙС» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 18 червня 2024 року № 3070. Таким чином, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ЕЙС»долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 16 травня 2024 року № 16/0524-01 укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС»та адвокатом Тараненком А.І., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І., копія додаткової угоди № 1 від 16 травня 2024 року до Договору про надання правової допомоги від 16 травня 2024 року № 16/0524-01, копія акту прийому-передачі наданих послуг за зазначеним договором про надання правової допомоги, який містить детальний обсяг виконаних робіт адвокатом у справі на загальну суму 5 000 грн (складання позовної заяви - 4 000 грн, вивчення матеріалів справи - 500 грн, надання усної консультації стосовно складання позовної заяви - 500 грн). Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 5 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Отже, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі - 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 3 000 грн, а всього - 5 422,40 грн.

Outcome: approved