Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник позивача зазначає, що відповідачка не мала права на отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг (субсидії) для домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не повідомила про факт смерті її чоловіка. З 01.01.2023 року по 31.08.2024 р. відповідачці була безпідставно нарахована субсидія у розмірі 12630 грн. Позивач повідомив відповідачку про виниклу переплату субсидії з проханням повернути безпідставно отримані кошти. Проте, відповідачка залишила це звернення без реагування. За наведеного представник позивача звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача 12630 грн., та судові витрати. Були заявлені клопотання про витребування доказів, про долучення письмових доказів до матеріалів справи, які судом задоволено. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав, що у ньому викладені. У подальшому подав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без їх участі, позов підтримують. Зазначили у заяві також про невідповідність місця проживання відповідачки. Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що про смерть чоловіка позивачеві було відомо, оскільки її донька зверталася із заявою про отримання допомоги на поховання [PERSON] , який помер [INFO] , та надала свідоцтво про смерть чоловіка. Відповідачка два роки не отримувала субсидію, а потім її отримала з 01.01.2023 р. по 31.08.2024 р. Тому відповідачка вважала, що їй доплатили субсидію, а не призначили нову. За наведеного просить відмовити у задоволенні позову. У подальшому просить суд розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Обставини, встановлені при розгляді справи. Як вбачається з службової записки від 17.11.2025 року начальника управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Рівненській області [PERSON] , з січня 2023 року по вересень 2024 року пільга категорії «Особа (ЧАЕС) 1 категорія» нараховувалася відповідно до автоматично мігрованого рішення з органів соціального захисту (рішення від 21.06.2006 року № 5616_801052). Паперова справа передана не була. Пільга нараховувалася на двох осіб. Компенсація на харчування потерпілим від аварії на ЧАЕС [PERSON] отримувала за адресою: [ADDRESS] (рішення від 01.01.2021 р.). Чоловік відповідачки [PERSON] помер [INFO] . Згідно наявних матеріалів справи, за період з 01.01.2023 р. по 31.08.2024 р. відповідачці [PERSON] були нараховані та виплачені кошти у вигляді пільги на житлово-комунальні послуги в сумі 12630 грн. за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина не заперечувалася відповідачкою. Про смерть [PERSON] відповідачка [PERSON] не повідомляла відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну у складі членів сім`ї домогосподарства. Також вона не зверталася з новою заявою про призначення субсидії та не подавала нову декларацію. Про смерть [PERSON] повідомила його донька [PERSON] заявою, яка зареєстрована 08.12.2020 року за № 4340, оскільки зверталася за отриманням соціальних виплат до ГУ ПФУ в Рівненській області. З того часу в ГУ ПФУ в Рівненській області наявне свідоцтво про смерть [PERSON] , про що наявна відповідь представника позивача. Представник позивача зазначала, що також має місце невідповідність місця проживання відповідачки, тому просили задоволити позов. Згідно копії паспорта [PERSON] , з 06.12.2017 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . А починаючи з 01.01.2021 р. відповідачка отримала компенсацію на харчування потерпілим від аварії на ЧАЕС за адресою: [ADDRESS] . ГУ ПФУ в Рівненській області надіслало відповідачці лист від 03.10.2024 року з пропозицією повернути надміру виплачені кошти у сумі 12630 грн. як безпідставно отриману пільгу за житлово-комунальні послуги. Проте даний лист залишився поза увагою відповідачки. Положення законодавства. Відповідно до п.9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (надалі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807) призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України, починаючи з 1 грудня 2022 року. Відповідно до пункту 3 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пункту 22 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства. Відповідно до п. 49 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Стаття 1214 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набуте особою не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: перше, якщо виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Висновки суду. Представник позивача зазначає, що відповідачка отримала субсидію без повідомлення відповідних державних органів про зміни у складі сім`ї отримувача субсидії, тому в силу ст. 1215 ЦК України з відповідачки на користь позивача мають бути стягнуті отримані нею грошові кошти. Суд погоджується з позицією представника позивача. Відповідачка 19.09.2024 року звернулася із заявою про внесення відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як пільговик категорії «Особа ЧАЕС 1 категорії» для призначення пільги на оплату житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива на особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . При аналізі цього звернення було встановлено, що відповідачка не повідомила про смерть свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Заяви з необхідними документами до 30 листопада 2022 року приймалися від заявників структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Згідно положень постанови КМУ від 21.10.2019 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» у редакції станом на 14.11.2020 року, пункти 90 та 91: 90. Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо: зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств, зазначених в абзацах третьому, четвертому і шостому пункту 78 цього Положення; зміни соціального статусу членів домогосподарства; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміни переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміни управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 14 цього Положення. 91. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання подаються нові заява та декларація. Та обставина, що донька відповідачки [PERSON] подала заяву на виплату соціальної допомоги на поховання, яка зареєстрована 08.12.2020 року за № 4340 у відповідному підрозділі ГУ ПФУ в Рівненській області, та надала свідоцтво про смерть [PERSON] , не можна ототожнювати з належним повідомленням органу, який призначає субсидію, про зміну у сімейному стані отримувача субсидії, адже станом на 08.12.2020 року відповідний підрозділ ГУ ПФУ в Рівненській області не приймав рішення про призначення пільги на оплату житлово-комунальних послуг (субсидії). Про зазначену обставину відповідачка мала б повідомити структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, чого вона не зробила, і не заперечувала цього. Відповідачка також мала б подати нову заяву та декларацію, чого нею зроблено не було. Тому відповідачка не виконала свого обов`язку повідомити відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну у складі її сім`ї, що впливає на призначення субсидії, а також не подала нову заяву та декларацію для призначення субсидії. Та обставина, що свідоцтво про смерть чоловіка відповідачки перебуває у позивача не свідчить про те, що нарахування відповідачці субсидії є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату. Відповідно до правової позиції ВСУ від 02.07.2014 у справі №6-91цс14: «правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються. В українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». А у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що лічильна (рахункова) помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Суд звернув увагу, що пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». У даному випадку пільга відповідачці нараховувалася відповідно до автоматично мігрованого рішення з органів соціального захисту (рішення від 21.06.2006 року № 5616_801052). Пільга нараховувалася на двох осіб. І таке нарахування було проведене через неповідомлення відповідачкою органів соціального захисту населення про смерть її чоловіка. Тому у даному випадку не має місце рахункова помилка ні зі сторони органів соціального захисту населення, ні зі сторони позивача. За наведеного дії відповідачки не можна вважати добросовісними та правомірними. А тому наявні підстави для повернення відповідачкою коштів на користь позивача, виплачених у якості житлової субсидії. Підсумовуючи, позов підлягає до задоволення. Судові витрати. За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даному випадку суд дійшов висновку про задоволення позову, тому понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідачку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved