Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К.І. 26.11.2024 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. Позивач свої вимоги обґрунтовує таким. 27.12.2019 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, тим самим приєдналася до опублікованих на сайті банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів і зобов`язується виконувати їх умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 40\~000\~грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Станом на 30.04.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку із чим, на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість стала простроченою, банк 30.04.2023 направив відповідне повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку із чим відповідно до п.п. 5.18, 5.19, кредит 29.05.2023 став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості станом на 15.01.2024 становить 143\~529,12 грн, у тому числі тіло кредиту - 143\~529,12 грн. Тому, покликаючись на положення статей 509, 526, 527, 530, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у вказаному розмірі, а також сплачений судовий збір у розмірі 3\~028 грн. Ухвалою від 29.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до судового розгляду на 13.01.2025. Представник відповідача Калінін С.К. через підсистему «Електронний суд» 12.01.2025 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, ствердив, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідачка була ознайомлена саме з тими Умовами, на які посилається позивач, не доведено, що саме такі документи були нею підписані, а фактично вона підписала лише Анкету-заяву, у доданому до позовної заяви розрахунку не зазначена належним чином розмір використаних коштів та які саме операції було здійснено по рахунку, не долучено банківських виписок, що є належними доказами таких обставин, вважає, що розмір заборгованості не може перевищувати розміру кредитного ліміту - 40 тис.грн, розмір такого ліміту не вказаний у Анкеті-заяві, тому його збільшення банком незаконне, посилання на Умови обслуговування рахунку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, розмір процентів та інші умови кредиту не були погоджені. Разом з тим, зазначив у відзиві, що сам факт відкриття рахунку на ім`я відповідачки, користування нею вказаним рахунком та внесення грошових коштів на цей рахунок не оспорюється (а.с. 59 - зворот, останній абзац). Вважає, що вірним розрахунком має бути наступний: 40\~000 грн (розмір кредитного ліміту) - 49\~167,71 грн (сума сплачених відсотків) = - 9\~167,71 грн, тобто має місце переплата перед банком. Ухвалою суду від 13.01.2025 відкладено розгляд справи на 03.02.2025 за клопотанням представника відповідача. Від представника позивача через підсистему «Електронний суд» 14.01.2025 надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» опубліковані і є безперервно доступними на сайті у їх поточній редакції, а також у відповідних редакціях за весь період існування, зокрема і у чинній на момент укладення договору з відповідачко 13.12.2019, п. 2 Анкети-заяви передбачено, що така анкета-заява разом із додатками складає договір, а п. 3 - що клієнт ознайомлений з Умовами, погоджується з правом банку збільшувати чи зменшувати кредитний ліміт. Доданий до позовної заяви розрахунок є належним доказом та відповідає деталізованій виписці, яка додана до відповіді на відзив, що є первинним документом, також додано довідку про розмір кредитного ліміту, стверджено, що п. 5.13 Умов визначено чергу сплати (І - прострочена заборгованість, ІІ - кредит і проценти, ІІІ - неустойка), а відповідно до п. 5.23 Умов кредит збільшується на суму заборгованості по відсотках. Також зазначено, що відповідачка отримала суму 80\~000 грн як «Кредит готівкою». У подальшому, представник відповідача через підсистему «Електронний суд» 15.01.2025 подав заперечення на відповідь на відзив, у якому ствердив, що додатки до відповіді на відзив не мають відношення до даного позову, неможливо перевірити електронний цифровий підпис (ЕЦП), яким підписано документи, відсутнє підтвердження, що саме додані Умови розумів позичальник 27.12.2019 при підписанні анкети-заяви, а роздруківка із сайту Банку не може бути таким підтвердженням, бо повністю залежить від нього, копія Паспорта споживчого кредиту не містить посилання на Договір, номер картки або рахунку. Судові засідання, призначені на 03.02.2025, 05.03.2025 03.04.2025, 06.05.2025, 05.06.2025, 21.07.2025, 04.09.2025, 13.10.2025, неодноразово відкладались через повітряні тривоги, перебування судді у нарадчій кімнаті та у судовому засіданні по інших справах, неявку представника відповідача, яким було подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судове засіданні 18.11.2025 учасники не з`явились, суд провів розгляд справи без їх участі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ознайомився з доводами сторін, дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини. Відповідачка [PERSON] 27.12.2019 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank, до якої додано копію паспорта та ідентифікаційного коду, в якій зазначено, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка просить відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у додатку. Підтвердила, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу та надана ним інформація є правдивою, засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним їй відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. У матеріалах справи наявні Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal bank, в редакції від 24.11.2021, що набуває чинності з 27.11.2021, тобто пізніше, ніж була підписана Анкета-заява [PERSON] , а також витяг з тарифів за карткою monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, указані документи не містять підписів відповідача. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором б/н від 27.12.2019, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 15.01.2024 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 143 529,12 грн, заборгованість за відсотками, за пенею, за судовим збором та за порушення грошового зобов`язання - відсутня. У Детальній виписці про рух коштів (а.с. 113-119) по картці №\~ [NUMBER] за договором № б/н вiд 27.12.2019, укладеним мiж АТ «Універсал Банк» та [PERSON] станом на дату розрахунку заборгованості 15.01.2024 зазначено рух коштів по рахунку, а також проведено окремий підрахунок по видах операцій, зокрема зазначено, що: -\~за період із 01.05.2021 по 01.02.2023 щомісячно проводились списання відсотків по кредиту (всього - 20 списань) у загальному розмірі 49\~167,71 грн; -\~за період із 30.04.2021 по 27.08.2022 проводилися «платежі розстрочки» у загальному розмірі 89 631,90 грн; -\~за період із 28.12.2019 по 23.05.2022 проводилися платежі/витрати із картки у загальному розмірі 344 846,04 грн; -\~за період із 15.01.2020 по 10.12.2022 проводилися поповнення картки у загальному розмірі 340 116,53 грн. Також рух коштів по рахунку відображено у відповідній довідці банку (а.с. 146-159). Довідкою банку підтверджено належність [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , рахунку по картці № [NUMBER] ( [NUMBER] ), тип рахунку - Чорна картка, валюта рахунку - UAH, статус картки - активна до 11/24. Відповідно до довідки банку, [PERSON] по картці № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 10\~000 грн (28.12.2019), 30\~000 грн (02.03.2020), 40\~000 грн (15.10.2020), 38\~000 грн (25.11.2020). До відповіді на відзив представником позивача додано заяви клієнта [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , із додатками - паспортами споживчого кредиту, про надання кредиту (вид кредиту - «Кредит готівкою», тип кредитку - невідновлювальна кредитна лінія, мета отримання кредиту - здійснення платежу), зокрема: -\~№\~20.30.0002940743 від 31.03.2021 з лімітом 10\~000 грн; -\~№\~20.30.0003880949 від 27.08.2021 з лімітом 13\~300 грн; -\~№\~20.30.0005092359 від 25.01.2022 з лімітом 3\~000 грн; -\~№\~20.30.0005162353 від 02.02.2022 з лімітом 4\~500 грн. До встановлених обставин справи суд застосував такі норми права. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 634, 638 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). З урахуванням обставин справи та застосованих норм права суд дійшов таких висновків. Укладення кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію», у даному випадку відсутні підстави сумніватися у волевиявленні сторін щодо укладення кредитного договору від 27.12.2019. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі до 38 000 гривень (остаточний розмір кредитного ліміту). Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало, надавши відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відсоткова ставка, умови щодо сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту у Анкеті-заяві не визначені взагалі. Банк, обґрунтовуючи право вимоги стягнення заборгованості крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на паспорт споживчого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ Універсал Банк, які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим Банком у період із часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Долучені позивачем до матеріалів Умови і правила обслуговування… набули чинності 27.11.2021, тобто вже після укладення договору між позивачем і відповідачкою 27.12.2019 і не можуть бути належним доказом. Паспорт споживчого кредиту за програмою Картка monobank не може бути прийнято до уваги, оскільки зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Анкета-заява, підписана відповідачкою, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не доводить і не обґрунтовує стягнення з останнього відсотків за користування кредитом. Саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідачем із вказаними банківськими документами та погодження із ними шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги, оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі та в подальшому оброблюється спеціалістами банку, що і здійснюють реагування на відповідні дії з боку клієнта. При цьому, відсутність вказаних доказів, позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, які у зв`язку із відсутністю вказаних доказів до стягнення не підлягають. Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідачка користувалася кредитними коштами та частково здійснювала їх повернення, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту, яка утворилась з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за тілом кредиту, та без урахування нарахованих відсотків, які включені до тіла кредиту. Матеріалами позову підтверджується використання відповідачкою кредитних коштів у загальному розмірі 344 846,04 грн, а також відшкодування таких коштів у загальному розмірі 340 116,53 грн (різниця складає 4\~729,51 грн на користь банку). Разом з тим, відсутні докази на підтвердження наявності заборгованості по сплаті процентів, ба більше, позовна вимога по сплаті процентів банком не заявлена. Додані до відповіді на відзив 4 заяви [PERSON] за 2021-2022 роки про отримання кредитів у виді «Кредит готівкою» суд до уваги не бере, оскільки вони не є належними доказами у даній справі та не мають відношення до Договору про надання банківських послуг monobank від 27.12.2019. Зазначені у виписці про рух коштів нарахування у виді «Платіж розстрочки» загальною сумою 89 631,90 грн також не можуть бути взяті до уваги через їх необґрунтованість. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, позов слід задовольнити частково, а саме стягнувши з відповідачки заборгованість за наданим кредитом у розмірі 4\~729,51 грн, відмовивши у задоволенні решти позову. Подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 13.01.2025 у справі №\~336/6542/21, від 18.05.2022 у справі №\~697/302/20. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (на 4\~729,51\~грн із заявлених 143 529,12 гривень, тобто на 3,3%), з відповідача необхідно частково стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 99,92 грн (3 028 гривень * 0,033). Позивачем клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу не заявлено, а клопотання, заявлене представником відповідача, про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 12\~500 гривень, підлягає до задоволення частково. Суд не враховує як надану представником відповідача правничу послугу у виді участі у судовому засіданні (акт виконаних робіт на а.с. 90), оскільки така послуга фактично надана не була, представник позивача жодного разу не брав участі у судовому засіданні, які неодноразово відкладались через його неявку та невихід на зв`язок, а її вартість у розмірі 7\~600 грн (ставки адвокатського гонорару на а.с. 88) слід відняти від загальної вартості наданої допомоги. Тому, загальний розмір витрат на правничу правову допомогу, що підлягає стягненню з позивача, складає 4\~900 грн, а з урахуванням часткового задоволення позовних вимог - 4\~738,30 грн (4\~900 грн * 96,7%).

Outcome: partial