Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача відповідно до якого просить звільнити його від сплати нарахованої заборгованості по аліментах за період січень 2023 року по травень 2024 року, в розмірі 25388 гривень 64 копійок, які стягувались на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у рамках виконавчого провадження №76853940, відкритого головним державним виконавцем Берестинського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання судового наказу у справі №626/2098/20 від 13.10.2020 року. Також просить стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. В обгрунтування позову зазначив, що перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] . Мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року по справі №626/2098/20, з нього, починаючи з 16.09.2020 року, стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] , [INFO] досягла вісімнадцятирічного віку, тому стягнення аліментів на її утримання відповідно до вищевказаного судового наказу припинилося. 21.01.2025 року головним державним виконавцем Берестинського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкрито виконавче провадження №76853940, по виконанню судового наказу Красноградського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року по справі №626/2098/20. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість по сплаті аліментів станом на 17.02.2025 року, за період січень 2023 року по січень 2025 року, становить 36681 гривня 04 копійки. Відповідно до довідки «Берестинського ліцею №4 Берестинської міської ради Харківської області» №130 від 10.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , навчався в Красноградському ліцеї №4 Красноградської міської ради Харківської області з 01.09.2022 року по 07.10.2024 року. Як вбачається з довідки «Берестинського ліцею №4 Берестинської міської ради Харківської області» №131 від 10.02.2025 року, у період навчання [PERSON] , [INFO] , в закладах освіти вихованням сина займався батько [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , за час навчання дитини в закладах освіти не відвідувала батьківських зборів, не спілкувалася з вчителями з приводу навчання та виховання дитини. Довідкою від 03.01.2025 року виданою депутатом Берестинської міської ради, підтверджується те, що [PERSON] та його син, [PERSON] , проживали за однією адресою: [ADDRESS] , у період з січня 2020 року по травень 2024 року, за яким він здійснював догляд та утримував його. В період проживання позивача з сином, [PERSON] , позивач не сплачував аліменти на користь відповідачки, оскільки дитина перебувала повністю на його утриманні, тому утворилася заборгованість зі сплати аліментів з січня 2023 року по травень 2024 року в розмірі 25388 гривень 64 копійок. Позивач вважає, що наявні підстави для звільнення його від сплати нарахованої заборгованості по аліментах на утримання дитини за судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року по справі №626/2098/20, в розмірі 25388 гривень 64 копійок, за період з січня 2023 року по травень 2024 року, оскільки дитина протягом цього періоду постійно проживала з ним, знаходилася на його утриманні, тому дана обставина є такою, що має істотне значення. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 22.08.2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно через поштове повідомлення та оголошення на сайті «Судова влада України», про поважні причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] . Мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року по справі №626/2098/20, з нього, починаючи з 16.09.2020 року, стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] , [INFO] досягла вісімнадцятирічного віку, тому стягнення аліментів на її утримання відповідно до вищевказаного судового наказу припинилося. 21.01.2025 року головним державним виконавцем Берестинського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкрито виконавче провадження №76853940, по виконанню судового наказу Красноградського районного суду Харківської області від 13.10.2020 року по справі №626/2098/20. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість по сплаті аліментів станом на 17.02.2025 року, за період січень 2023 року по січень 2025 року, становить 36681 гривня 04 копійки. Відповідно до довідки «Берестинського ліцею №4 Берестинської міської ради Харківської області» №130 від 10.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , навчався в Красноградському ліцеї №4 Красноградської міської ради Харківської області з 01.09.2022 року по 07.10.2024 року. Як вбачається з довідки «Берестинського ліцею №4 Берестинської міської ради Харківської області» №131 від 10.02.2025 року, у період навчання [PERSON] , [INFO] , в закладах освіти вихованням сина займався батько [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , за час навчання дитини в закладах освіти не відвідувала батьківських зборів, не спілкувалася з вчителями з приводу навчання та виховання дитини. Довідкою від 03.01.2025 року виданою депутатом Берестинської міської ради, підтверджується те, що [PERSON] та його син, [PERSON] , проживали за однією адресою: [ADDRESS] , у період з січня 2020 року по травень 2024 року, за яким він здійснював догляд та утримував його. В період проживання позивача з сином, [PERSON] , позивач не сплачував аліменти на користь відповідачки, оскільки дитина перебувала повністю на його утриманні, тому утворилася заборгованість зі сплати аліментів з січня 2023 року по травень 2024 року в розмірі 25388 гривень 64 копійок. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване\~Конституцією\~та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Так, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя\~статті 51 Конституції України). Спірні правовідносини регулюються положеннями\~СК України Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст. 18 СК України, згідно із нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Ст.179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої\~статті 181 СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що дитина, [PERSON] , не проживав з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживав зі своїм батьком позивачем по справі, [PERSON] в період з січня 2023 року по травень 2024 року та перебував на повному його утриманні. Згідно із ч.2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених\~ст.197 СК України\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Матеріали справи містять докази про розмір заборгованості позивача зі сплати аліментів на утримання дитини станом на 17.02.2025 року, за період січень 2023 року по січень 2025 року 36681 гривень 04 копійки. Заборгованість зі сплати аліментів з січня 2023 року по травень 2024 року, період часу, коли дитина проживала з батьком, становить 25388 гривень 64 копійок. Разом з тим, аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, з урахуванням того, що неповнолітній [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON] в період з січня 2023 року по травень 2024 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати нарахованої заборгованості по аліментах на утримання дитини у виконавчому провадженні №76853940 у розмірі 25388,64 грн, оскільки судом встановлено, що дитина постійно проживала в той час з батьком, знаходився на його утриманні, тому дана обставина є такою, що має істотне значення. Враховуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Позивачем при зверненні до суду було сплачено 1211,20 грн. судового збору. За змістом\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Так, враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved