Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

11.07.2025 позивач [PERSON] в інтересах дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , вказавши на існування підстав для позбавлення її батьківських прав стосовно її трьох дітей, та призначення позивачки їх піклувальником і опікуном. Також просила стягнути з відповідачки аліменти на утримання вказаних 3-х дітей у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що відповідачка [PERSON] є матір`ю трьох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка є їх бабою. Діти проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] , навчаються у Устимівському ліцеї Семенівської селищної ради та перебувають на її утриманні. Відповідачка не бере участі у їхньому житті, не цікавиться їх здоров`ям, успішністю, не надає матеріальної допомоги. Позивачка фактично виконує обов`язки щодо утримання і виховання дітей, які відповідно до закону покладаються на батьків. У неї у будинку створені комфортні умови для їх проживання, виділені окремі кімнати, які обладнані для навчання та гри, з онуками у неї гарні стосунки та взаєморозуміння. Відомості про батька дітей внесені за заявою матері. Це підтверджено витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, де вказано, що відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - за заявою матері. [PERSON] (чоловік позивачки) дає згоду на взяття під опіку нею неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою від 20.06.2025 засвідченою приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області М.І.Литвин. Позивачка і її чоловік перебувають у задовільному стані здоров`я, що дозволяє їм повною мірою забезпечити догляд, виховання та утримання трьох неповнолітніх дітей. На обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансерах, не мають захворювань, що перешкоджають здійсненню опіки, ведуть здоровий спосіб життя та створили належні побутові умови для проживання дітей. Вихованням дітей мати не займається, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не цікавиться справами, не створює умов для отримання ними освіти, не забезпечує необхідними речами для життя та розвитку. Мати проживає окремо, останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , до дітей не приїздить. Вона не цікавиться їх станом здоров`я та розвитком, чи ходять діти до школи та успіхами у навчанні, тобто мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх виховання. Відповідачка [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Постановою від 13.05.2025 у справі № 547/225/25 її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Отже, відповідачка ніяким чином не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами у навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає їх доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загально визначених норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Вона не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Діти знаходяться повністю на її утриманні, тому існують усі підстави позбавлення її батьківських прав. Основні відомості про рух справи 21.07.2025 відкрито провадження у справі; зобов`язано орган опіки та піклування скласти та надати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору; визнано обов`язковою явку у судове засідання 3-х дітей стосовно яких подано позов, тощо. 17.09.2025 закрито підготовче судове засідання. 02.10.2025 постановлено окрему ухвалу щодо необхідності усунення недоліків діяльності органу опіки та піклування-виконавчого комітету Семенівської селищної ради, а також складеного ним висновку та рішення від 12.09.2025 № 195 щодо спору про позбавлення батьківських прав у цій справі. Встановлено термін 20.10.2025 для надання до суду письмової відповіді за наслідками виконання окремої ухвали суду. Орган опіки та піклування вимоги окремої ухвали не виконав. 21.10.2025 відповідачка взяла участь у судовому засіданні. 18.11.2025 оголошено про перехід до ухвалення судового рішення. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Наголосила, що діти з лютого 2025 року проживають із нею та її чоловіком і повністю перебувають на їх утриманні. Батько дітей є, але він не записаний, був на війні, п`є, і дочка була записана як мати одиначка. Відповідачка переїхала у м. Глобине і знайшла іншого чоловіка. Грошей на утримання дітей і їх догляд вона не надає з лютого 2025 року. На засіданні виконкому було прийнято рішення про можливість визнання її піклувальником дітей. Виконком безпідставно звинуватив позивачку у бажанні лише отримати аліменти для дітей. Її доводи про відсутність коштів для утримання 3-х дітей і не надання матір`ю дітей будь-якої грошової допомоги для дітей орган опіки та піклування проігнорував. Позивачка неодноразово зверталася до окремих працівників виконавчого комітету з питання висновку про позбавлення батьківських прав, але її "виставляли" з кабінетів. Одного разу відбулося спілкування з Семенівським селищним головою, яка сказала що відповідні обставини доопрацюють. Нещодавно хворів [PERSON] , але [PERSON] навіть не цікавилася його одужанням. Позивачка бажає захисту своїх онуків. Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтримали поданий в їх інтересах позов їх баби. Ствердили, що вона забрала їх жити до себе. Вони мають достатньо гарні умови проживання і виховання. Із лютого 2025 року діти майже не бачили своєї матері. Вона ними не цікавиться. Усі троє бажають залишитися у своєї баби. [PERSON] (найстарша із дітей) зазначила, що у жовтні 2024 - лютому 2025 року усі троє дітей жили з матір`ю [PERSON] у м. Глобине. Мати "зійшлася" з чоловіком і вони жили у його будинку. Коли його призвали в армію, він сказав щоб мати платила за проживання дітей у його будинку, а потім просто вигнав всіх із дому. Баба [PERSON] забрала усіх 3-х дітей із м. Глобине жити до себе у [ADDRESS] . [PERSON] телефонувала до своєї матері [PERSON] 20.08.2025. Мати знає про цю судову справу. Кілька разів мати давала їй кілька десятків гривень. Де живе мати діти не знають. Ними не цікавиться. До школи жодного разу не приходила, одягу, продуктів, грошей не дає. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, про які повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки у судові засідання суд не повідомляла, відзиву на позов не складала (а.с. 51, 55, 59, 60, 65, 74, 75, 76, 89, 90, 91, 92, 93, 100, 103). Неповнолітня [PERSON] у судовому засіданні 21.10.2025 на прохання суду зателефонувала своїй матері-відповідачці [PERSON] на номер телефону [NUMBER] . Поза увагою суду не залишилося те, що дочка записала номер телефону своєї матері "[PERSON] 2". Хвилин через 20 відповідачка [PERSON] з`явилася у судове засідання. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 21.10.2025 заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Повідомила, що наразі перебуває у фактичних шлюбних відносинах, проживає у [ADDRESS] . Надала копію свого паспорта. За зареєстрованим місцем проживання не живе. Сказала, що працює вахтовим методом, але місце роботи не назвала. Не змогла відповісти на питання що є причиною не спілкування з дітьми і не надання їм допомоги. Вона знає, що діти живуть у її матері - позивачки. Відповідачка повідомила, що 15.08.2025 мала розмову із Семенівським селищним головою Л.П.Милашевич і старостою [PERSON] стосовно її ставлення до дітей. На прохання відповідачки було оголошено перерву до 29.10.2025 для підготовки до справи і для отримання нею у суді копії позовної заяви з додатками, надання можливості ознайомитися зі справою тощо. Відповідачка отримала 21.10.2025 повістку на 29.10.2025, але копію позовної заяви з додатками не отримала, з матеріалами справи не ознайомлювалася; у судові засідання 29.10.2025 і 18.11.2025 не з`явилася. Представник органу опіки та піклування-виконавчого комітету Семенівської селищної ради вважав можливим призначення позивачки опікуном її 3-х онуків у разі позбавлення судом відповідачки батьківських право щодо її 3-х дітей. Умови проживання і виховання дітей є належними. Про це є позитивний висновок органу опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування повідомив, що не є членом виконавчого комітету, не володіє питанням щодо виконання чи оскарження окремої ухвали суду чи ухвали якою зобов`язано скласти висновок щодо предмету спору. Представникові не відомо чи включалося до порядку денного будь-якого засідання виконавчого комітету питання обговорення і можливого виконання окремої ухвали суду від 02.10.2025 та/або повідомлених відповідачкою відомостей щодо спілкування з окремими службовими особами щодо можливого позбавлення батьківських прав. Представник повторив, що керується висновком органу опіки та піклування від 12.09.2025 про неможливість складення висновку щодо позбавлення батьківських прав. До цього в силу своїх повноважень він повідомляв окремим членам виконавчого комітету застереження суду щодо відсутності відповіді "так" чи "ні" з питання наявності чи відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки і не категоричності складеного висновку. Представник не був на засіданнях Служби у справах дітей і виконавчого комітету з питань батьківства і піклування у цій справі. Не може пояснити відсутність у протоколі засідання виконавчого комітету від 12.09.2025 змісту виступів та обговорень питання щодо складення висновку про можливість позбавлення батьківських прав. Вивчивши письмову заяву позивачки по суті справи (позовну заяву), вислухавши позивачку, 3-х дітей, відповідачку, представника органу опіки та піклування, вивчивши надані судові дані і докази, суд встановив таке. Засаднича умова вирішення спору у цій справі викладена у п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У продовження цього ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України встановлюють, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч. 3 ст. 45 ЦПК України). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] малолітнього [PERSON] , [INFO] , його матір`ю є [PERSON] (відповідачка), а батьком [PERSON] ; актовий запис № 26 від 12.12.2012 зроблений Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а.с. 15). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00016763597 від 14.06.2016 відомості про батьків дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , батьком вказаний [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 25, 26). З 17.01.2022 [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] малолітнього [PERSON] , [INFO] , його матір`ю є [PERSON] (відповідачка), а батьком - [PERSON] ; актовий запис № 3 від 22.05.2014 зроблений Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а.с. 16). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00016763700 від 14.06.2016 відомості про батьків дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , батьком [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 27, 28). З 17.01.2022 [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00016763481 від 14.06.2016 відомості про батьків дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , батьком [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 23, 24). Із 17.01.2022 [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Отже усі 3-є дітей були народжені відповідачкою [PERSON] коли вона не перебувала у шлюбі. Відомості про батька кожної дитини внесені за заявою матері дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідачка [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). 31.07.2025, 30.08.2025, 11.09.2025, 24.09.2025 вона не отримала судові повістки через відсутність за вказаною адресою. Лише 15.10.2025 отримала повістку за цією адресою. У судовому засіданні 21.10.2025 відповідачка [PERSON] повідомила, що проживає у [ADDRESS] . Постановою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 18.03.2025 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, діяння вчинене 02.02.2025 - 04.02.2025 стосовно її дітей, накладено адміністративне стягнення штраф 850,00 грн (а.с. 42-44). Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 13.03.2025 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, діяння вчинене 05.02.2025, накладено адміністративне стягнення попередження (а.с. 40, 41). Згідно акту № 69 від 04.02.2025 обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, в будинку тепло, кімнати обставлені, постільна білизна в наявності в задовільному стані. Продукти харчування майже відсутні, замок на вхідних дверях не працюючий. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: у дітей окремі спальні місця, шафи для речей, одяг та взуття по віку та сезону в достатній кількості. На момент обстеження мати дітей [PERSON] була відсутня (а.с. 22). Згідно письмових пояснень [PERSON] начальнику служби у справах дітей Глобинської міської ради від 04.02.2025, повідомлено, що на час відсутності матері остання забирає дітей до себе за адресою проживання в с. Устимівка (Семенівської громади). Повністю усвідомлює свою відповідальність за життя, здоров`я, безпеку онуків. Подальшим навчанням їх забезпечимо (а.с. 33). Суд звертає увагу, що йдеться про житловий будинок, у якому тимчасово проживала відповідачка зі своїми дітьми у м. Глобине. Це узгоджується з поясненнями позивачки і дітей про те, що мати фактичної їх покинула і тому дітей забрала жити до себе позивачка (як баба своїх онуків). Згідно довідки Устимівського ліцею від 21.05.2025 № 21 про участь матері учнів [PERSON] 10 клас, [PERSON] 7 клас та [PERSON] 5 клас у шкільному житті дітей, діти проживають з дідусем та бабусею в с. Устимівка з 06.02.2025, регулярно відвідують заняття у ліцеї. Діти завжди охайні, доглянуті. Мати дітей не спілкується з педагогами, які їх навчають, не цікавиться шкільним життям дітей, контакту із закладом, де вчаться діти, не підтримує (а.с. 37). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.03.1992, 21.03.1992 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 4 від 21.03.1992, місце реєстрації Устимівська сільська рада Семенівського району Полтавської області (а.с. 32). Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 21). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 18.02.2008, будинок за адресою: [ADDRESS] , у рівних частках 1/4 належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29, 30, 31). Згідно письмової заяви [PERSON] від 19.06.2025 підтвердив намір та дав згоду на взяття його дружиною [PERSON] під опіку малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , заява посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області М.І.Литвин. Зареєстрована в реєстрі за № 778 (а.с. 34). Згідно висновку про стан здоров`я від 16.06.2025 [PERSON] , [INFO] може виконувати обов`язки опікуна (а.с. 35). Згідно висновку про стан здоров`я від 16.06.2025 [PERSON] , [INFO] може виконувати обов`язки опікуна (а.с. 36). Згідно витягу "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" [PERSON] станом на 21.05.2025 є особою стосовно якої відсутні від ості про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук (а.с. 38). Згідно витягу "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" [PERSON] станом на 19.05.2025 є особою стосовно якої відсутні від ості про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук (а.с. 39). 17.09.2025 суд отримав рішення виконавчого комітету Семенівської селищної ради від 12.09.2025 № 195, яким затверджено висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав. Висновок зазначає, що надані [PERSON] документи та отримана службою у справах дітей Семенівської селищної ради інформація є недостатніми для прийняття правильного рішення органом опіки і піклування щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Питання про розв`язання спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно трьох її дітей, передати для вирішення Семенівським районним судом Полтавської області (а.с. 76-79). 02.10.2025 судом постановлено окрему ухвалу. Встановлено, що органом опіки та піклування упродовж 22.07.2025 - 02.10.2025: не виконано обов`язку, який покладено на нього ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України; не забезпечено право дітей бути заслуханими під час підготовки матеріалів і складення висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав їх матері, що передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, що у сукупності має достатні ознаки самоусунення від виконання покладених на орган опіки та піклування обов`язків щодо захисту прав дітей та неповноти з`ясування відповідних обставин стосовно дітей. Визначено до 20.10.2025 надати до суду письмову відповідь за наслідками виконання окремої ухвали суду (а.с. 97, 98). 20.10.2025 суд отримав лист № 02-29/1599 від 20.10.2025, що підписаний першим заступником селищного голови Ю.Стеценком. Автор повідомляє, що орган опіки та піклування-виконавчий комітет Семенівської селищної ради оскаржив вказану окрему ухвалу суду від 02.10.2025 до Полтавського апеляційного суду (а.с. 104). Станом на 21.10.2025 і на час переходу до стадії ухвалення рішення (18.11.2025) суд не отримав від органу опіки та піклування жодної письмової відповіді чи реагування на вказану окрему ухвалу, яка набрала законної сили 02.10.2025. Відтак орган опіки та піклування-виконавчий комітет Семенівської селищної ради порушив приписи ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів": судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Незгода органу опіки та піклування з окремою ухвалою чи її оскарження в апеляційному порядку не звільняє від обов`язку виконання вимог окремої ухвали. Судом застосовано захід процесуального примусу до виконавчого комітету Семенівської селищної ради, який є органом опіки та піклування, у виді штрафу. Рішенням виконавчого комітету Семенівської селищної ради від 12.09.2025 № 196 "Про можливість особи бути опікуном, піклувальником над дітьми, позбавленими батьківського піклування" вирішено вважати можливим призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у разі позбавлення судом їх матері - [PERSON] , [INFO] , батьківських прав (а.с. 80). Згідно витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Семенівської селищної ради від 10.09.2025 № 18 виступ з питання можливості позбавлення батьківських прав відповідачки і призначення позивачки опікуном здійснено начальником служби у справах дітей Т.Таран. Позивачка була на засіданні комісії. Відповідачка була відсутня на засіданні комісії. Комісія запрошувала відповідачку на засідання. Предметом вивчення комісії були лише надані позивачкою позовна заява, додатки до позовної заяви, пояснення позивачки, повідомлення Національної поліції, довідка ліцею, акт комісійного огляду від 28.08.2025, відомості про стан здоров`я і умови проживання позивачки, її чоловіка і 3-х дітей у позивачки. Суть обговорення з боку 5-ти інших членів комісії протокол не відображає. Протокол не відображає спроби чи наміру комісії запросити на своє засідання когось із трьох дітей про яких велася мова, зокрема й найстаршої [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 115-117). Витяг з протоколу засідання виконавчого комітету Семенівської селищної ради від 12.09.2025 № 16 відображає лише те, що доповідала питання начальник служби у справах дітей Т.Таран . Змісту обговорення чи доповіді протокол не відображає. Позивачка не була запрошена на засідання (а.с. 118, 119). Допитана як свідок [PERSON] , яка є старостою Устимівського старостинського округу, дала покази, що 16.05.2025 вперше отримала телефонний дзвінок від позивачки щодо можливої бездіяльності відповідачки стосовно 3-х дітей. Вперше дітей свідок побачила наприкінці травня 2025 року. [PERSON] не була на засідання виконавчого комітету 12.09.2025 коли обговорювалося питання щодо позбавлення батьківських прав і щодо опікунства над дітьми. Цього ж дня селищному голові Л.П.Милашевич після засідання виконкому вдалося зателефонувати до [PERSON] і її запросили у селищну раду. 12.09.2025 між свідком та відповідачкою відбулася бесіда щодо дітей. Відповідачка сказала, що шукає роботу і що живе на [ADDRESS] . [PERSON] намагалася потім відвідати відповідачку [PERSON] за місцем проживання, але та не реагувала на бажання спілкуватися надалі щодо дітей і способу її життя. Свідок разом з іншими уповноваженими особами прорахували бюджет сім`ї позивачки і вони встановили, що вона потребує і соціальної допомоги, і аліментів на дітей. [PERSON] народила першу дитину коли була ще неповнолітньою. Можливо через це вона має труднощі у спілкуванні і вихованні дітей. Свідок знає, що відповідачка проживає з іншим чоловіком, він тисне на неї, але не розуміє чому відповідачка не піде жити до своїх батьків і дітей. Щодо позбавлення батьківських прав Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч.ч. 1-3, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч.ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК)) Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз`яснено у п. 16 зазначеної Постанови ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В Рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Слід наголосити, що за загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. За наслідками вивчення усіх наданих судові доказів суд робить висновок, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей; не бере участі у їх вихованні, утриманні, забезпеченні освітою, їх духовному і моральному розвитку, не забезпечує будь-який їх догляд і виховання; відповідачка не була позбавлена можливості матеріально забезпечувати дітей, купувати необхідні речі, з`являтися до школи, цікавитися рухом цієї справи у суді тощо, що у сукупності дозволяє зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав щодо її 3-х дітей. Суд задовольняє цю частину позовних вимог. Щодо опікунства та піклування Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України (ст. 243 СК). Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 244 СК). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 Цивільного кодексу України - далі ЦК). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ч. 1 ст. 58 ЦК). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ч. 1 ст. 59 ЦК). Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК). Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного (ч.ч 2-4 ст. 63 ЦК). Відтак, оскільки позивачка [PERSON] бажає стати опікуном і піклувальником своїх 3-х онуків, здатна виховувати і забезпечувати умови проживання і виховання її онуків, що вже створила із лютого 2025 року, діти (онуки) підтримують таке бажання їх баби, усі 3-є дітей позбавлені батьківського піклування (з боку їх матері), орган опіки та піклування вважає можливим призначення позивачки опікуном її 3-х онуків (хоч і не розмежував піклування і опікунство з огляду на вік кожного із дітей) суд робить висновок про можливість призначення позивачки опікуном або піклувальником з урахуванням віку кожної дитини: піклувальником для [PERSON] та опікуном для [PERSON] і [PERSON] . Щодо аліментів Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.ч 1, 2 ст. 182 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК). Отже мінімальна визначена законодавчо частка заробітку (доходу) платника аліментів на трьох дітей складає 1/2 частку, яка також не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ст. 191 СК). Відтак суд також стягує з відповідачки на користь позивачки (опікуна/піклувальника) аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо судового збору Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб (п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже позивачка звільнена від сплати судового збору. Загалом вона звільнена від сплати судового збору із: - 6-ти майнових вимог немайнового характеру: 3 позбавлення батьківських прав, 1 призначення піклувальником, 2 призначення опікуном; - 1 позовної вимоги майнового характеру: про стягнення аліментів. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви фізичною особою майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак належна до сплати сума судового збору від сплати якого звільнено позивачку складає 1211,20 грн із позовної заяви майнового характеру про стягнення аліментів (3028,00 0,4) і 7267,20 грн із 6-ти позовних вимог немайнового характеру ((6 (3028,00 0,4)), а всього 8478,40 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України). Відтак належний до стягнення з відповідачки на користь держави судовий збір складає 8478,40 грн. З огляду на характер спору і майновий стан відповідачки, необхідність забезпечення аліментами дитини, суд вважає за доцільне звільнити відповідачку від сплати 8478,40 грн судового збору, компенсувавши їх за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved