Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Позняки-Автосервіс» про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №757/25664/22-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 01 березня 2024 року представником ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» було подано клопотання про відмову від позову та закриття провадження у даній справі, у зв`язку з чим ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року провадження по даній справі закрито. Так, позивач вказує, що є особою пенсійного віку та учасником бойових дій та його стан здоров`я є незадовільним та з моменту подання ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» позову до суду, він постійно зазнавав важких душевних страждань, що в свою чергу призвело до погіршення стану його здоров`я, а саме: в нього суттєво погіршився зір і він вимушений був витрачати кошти на лікування. В подальшому він звертався до лікувального закладу, для проведення обстеження та лікування. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача на свою користь суму моральної шкоди в розмірі 50 000 грн та судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач - ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав його безпідставності та необґрунтованості. Так, представник відповідача у відзиві зазначив, що позивачем не доведено факту завдання відповідачем шкоди позивачу, протиправності поведінки відповідача по відношенню до позивача, завдання відповідачем фізичного болю чи страждань позивачу, пошкодження чи знищення відповідачем майна позивача, приниження честі, гідності або ділової репутації позивача, а також не доведено причинного зв`язку між діями відповідача і можливістю спричинення моральної шкоди позивачу. Корім того, представник відповідача відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Від позивача не надійшло відповіді на відзив, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №757/25664/22-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 01 березня 2024 року представником ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» було подано клопотання про відмову від позову та закриття провадження у даній справі, у зв`язку з чим ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року провадження по даній справі закрито. Як вказує [PERSON] , він є особою пенсійного віку та учасником бойових дій та його стан здоров`я є незадовільним. а з моменту подання ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» позову до суду, він постійно зазнавав важких душевних страждань, що в свою чергу призвело до погіршення стану його здоров`я, а саме: в нього суттєво погіршився зір і він вимушений був витрачати кошти на лікування. Згідно з статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвела до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя. Так, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, звернення ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» до суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання машиномісця, є його правом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» скористався правом визначеним ст. 49 ЦПК України на подання зави про відмову від позову. Отже, подання зави про відмову від позову та закриття провадження є правом сторони судового спору, а не протиправною поведінкою. Так, позивачем не доведено факт завдання йому шкоди відповідачем, не надано доказів на підтвердження наявності причинного зв`язку між діями відповідача та погіршенням здоров`я позивача. Крім того, з наданих [PERSON] копії виписок із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 17-20), які підтверджують лише наявність у позивача захворювання на катаракту обох очей, яке виникло у нього до звернення ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» до суду із позовом про стягнення заборгованості, про що свідчить зміст його відзиву на позовну заяву у справі №757/25664/22-ц. Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому моральних страждань протиправною поведінкою відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій відповідача. Крім того, позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди в сумі 50 000 грн., не обґрунтовано її розмір та не доведено причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС». Вказані позивачем причини завдання йому моральної шкоди, спричинені поведінкою відповідача, об`єктивно не підтверджені жодним належним та допустимим доказом і не є підставою для відшкодування моральної шкоди за ст.ст. 23, 1167 ЦК України, тому суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. До таких витрат належить і витрати на правничу допомогу. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача. Як вбачається із матеріалів позову, відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що представник відповідача дотримався вимог процесуального законодавства щодо подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс, і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії договору про надання правової допомоги, ордеру на надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акту приймання-передачі наданих послуг на суму 5 000 грн. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач довів належними доказами, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved