Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

18 серпня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернулась [PERSON] , через свого представника [PERSON] , із заявою окремого провадження про встановлення факту реєстрації шлюбу між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 06 грудня 2024 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції днр, актовий запис № 522. В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що 06 грудня 2024 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції днр, актовий запис 522. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Реєстрація шлюбу та народження дитини відбулася на окупованій території. Встановлення факту реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки дає право для проведення державної реєстрації шлюбу на території України, яка контролюється державними органами України та отримання свідоцтва про шлюб встановленого зразка, що дозволить зареєструвати народженого у шлюбі сина, отримати свідоцтво про народження з зазначенням [PERSON] батьком дитини. Заявниця звернулась до Центрально-міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі щодо реєстрації шлюбу та отримання відповідного свідоцтва, надавши копію свідоцтва про укладення шлюбу у м. Маріуполі Донецької області, але отримала відмову № 1316/31.28-25 від 14.08.2025 р. в якій зазначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території є недійсним та не створює правові наслідки. Внаслідок цих обставин на сьогодні у заявниці відсутні документи, які б дозволили зареєструвати шлюб згідно вимог національного законодавства, отримати свідоцтво про шлюб встановленого Україною зразка та зареєструвати народження дитини, яка народилась у шлюбі, у зв`язку з чим заявниця вимушена звернутися до суді із вказаною заявою. (а.с.1-4) Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні на 22 вересня 2025 року. (а.с.20) 19 вересня 2025 року на адрес суду супровідним листом від представника заявниці надійшли оригінали свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження. (а.с.28-30) В судове засідання 22 вересня 2025 року в режимі відеоконференції з`явився представник заявниці, заінтересована особа в судове засіданні не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. У даному засіданні було з`ясовано думку представника заявниці щодо заяви, досліджено письмові докази та ухвалено витребувати інформацію щодо зв`язків з Україною, у зв`язку з чим відкласти розгляд справи на 05 листопада 2025 року. (а.с.33) 01 жовтня 2025 року від представника заявниці надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.39-46) В судове засідання 05 листопада 2025 року в режимі відеоконференції з`явився представник заявниці, заінтересована особа в судове засіданні не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. У даному засіданні було ухвалено долучити додаткові докази до матеріалів справи, досліджено письмові докази та ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення, яке буде оголошено 17 листопада 2025 року. (а.с.47-48) В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судові засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Заслухавши думку представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Як вбачається з наданого представником заявниці до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу, 06 грудня 2024 року між [PERSON] , [INFO] , громадянином Російської Федерації, та [PERSON] , [INFO] , громадянкою Російської Федерації, було укладено шлюб, зареєстрований «Городской отдел записи актов гражданского состояния Мариупольского городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики», та про що видано свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.29) Відповідно до п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 р. № 376 Маріупольський район Донецької області перебуває в окупації. У відповідності до положень ст.1 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Разом з тим, згідно ч.ч.2, 3 ст.9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що починаючи з 20.02.2014 р. шлюби, зареєстровані на тимчасово окупованій території, та документи, видані на підтвердження такої реєстрації, на території України є недійсними. А тому, шлюби зареєстровані на тимчасово окупованій території, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернуто увагу суддів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 10 вказаної Постанови визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. В пункті 18 Постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Вказане, на думку суду, є невипадковим та свідчить про реалізацію державної політики в сфері захисту та забезпечення прав і свобод громадян України на тимчасово окупованій території, оскільки народження та смерть особи є незворотнім процесом та від волі особи не залежить. Поряд з цим, питання про встановлення факту укладення шлюбу зареєстрованого на тимчасово окупованій території, законодавством України не передбачені. Відповідно до ст.ст.21, 27, 28 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. З урахуванням наведеного, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] , будучи обізнаними про офіційне визнання території міста Маріуполь тимчасово окупованою, 06 грудня 2024 року свідомо та добровільно, без будь-якого примусу, уклали шлюб, відносно останніх у свідоцтві про шлюб було зазначено про приналежність їх до громадянства Російської Федерації. [PERSON] та [PERSON] , знаючи про правові наслідки укладення шлюбу на тимчасово окупованій території, своїм правом на подачу заяви про реєстрацію шлюбу до будь-якого українського органу державної реєстрації актів цивільного стану за своїм вибором не скористалась, що на думку суду, свідчить про явне порушення законодавства України. При цьому, як встановлено судом, у [PERSON] та [PERSON] були наявні паспорти громадян України, які і на даний час є чинними. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту укладення шлюбу на тимчасово окупованій території України органами, які утворені цією окупаційною владою, оскільки всі документи, складені органами окупаційної влади, є недійсними та незаконними (в тому числі - і з точки зору міжнародного права), не створюють юридичних прав і обов`язків та не можуть визнаватися на території інших держав (України зокрема) як офіційні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed