Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

11 березня 2025 року [PERSON] (надалі - позивач), діючи у своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з цим позовом через представника, адвоката Шкнай Г. І. В первісному позові відповідачем визначено [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що [PERSON] тривалий час проживала з [PERSON] , [INFO] , без офіційної реєстрації шлюбу, але як подружжя. Від цих стосунків [INFO] народилася донька [PERSON] . [PERSON] за життя визнавав своє батьківство відносно доньки, однак відмовився від реєстрації шлюбу та реєстрації себе, як батька дитини, тому у свідоцтві про народження відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, де у графі батько зазначено « [PERSON] ». [PERSON] активно брав участь у вихованні доньки, забезпечував її матеріальні та емоційні потреби, разом вони планували майбутнє. Після припинення шлюбних відносин у 2017 році [PERSON] продовжував допомагати родині, дарував подарунки на свята та дні народження доньки. Позивач підтримує зв`язок з родичами колишнього цивільного чоловіка, зокрема з його матір`ю та сестрою, які є відповідачами у справі, взаємно допомагають один одному. Дитина також вважає рідних загиблого батька своєю родиною. 27 лютого 2025 року позивачеві стало відомо, що [PERSON] загинув [INFO] при виконанні бойового завдання на території Донецької області, отримавши поранення, несумісне з життям. З метою захисту прав дитини та забезпечення її інтересів, включаючи право на спадкування за законом після смерті батька, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, отримання відповідних пільг та соціальних гарантій позивач вважає за необхідне встановити факт того, що загиблий [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та здійснити необхідні зміни у актовому записі про народження дитини шляхом внесення змін до свідоцтва про народження в частині запису про батька дитини, а також з метою забезпечення соціальних гарантій дитини, батько якої загинув під час проходження військової служби. Позивач указує, що задля захисту прав неповнолітньої дитини у добровільному порядку до подання позову вона 10 березня 2025 року звернулася до Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» для проведення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи біологічних зразків загиблого (що зберігалися у вищевказаному закладі) та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.3.2 Договору від 10 березня 2025 року строк виконання зобов`язань (досліджень та/або отримання відповіді) становить 10 квітня 2025 року. 21 березня 2025 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій відповідачем, окрім [PERSON] залучено [PERSON] 27 березня 2025 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи висновків молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства. 10 квітня 2025 року судом, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачів, постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 19 квітня 2025 року судом отримано письмові пояснення третьої особи-1, Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),щодо позову. В письмових поясненнях представник зазначив про відсутність заперечень з приводу позову та, що відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених, наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 однією з підстав для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства. Статтею 147 СК України зазначено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. Розглянувши матеріали позовної заяви виявлено, що в прохальній частині відсутні вимоги щодо зміни по батькові дитини. У разі винесення позитивного рішення по справі про визнання батьківства в резолютивній частині представник просить зазначити, які необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме: прізвища, по батькові дитини; внесення відомостей як батька дитини - «Прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце народження, громадянство, серія, номер паспорта, яким органом та коли виданий, місце реєстрації фізичної особи». 28 квітня 2025 року від [PERSON] , [PERSON] надійшла заява про залучення в якості третьої особи [PERSON] , який є сином загиблого [PERSON] та звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька, який був солдатом. 28 квітня 2025 року від [PERSON] , [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідачі визнали обставини щодо: загибелі [INFO] під час виконання бойового завдання на території Донецької області [PERSON] , [INFO] , громадянина України; родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , яка є матір`ю, та з [PERSON] , яка є рідною сестрою загиблого; проживання [PERSON] впродовж певного часу з дитиною [PERSON] та його участь у забезпеченні потреб дитини. Також у відзиві відповідачі зазначили, що після 2017 року спілкування між [PERSON] , позивачем та її дитинною припинилося. Водночас відповідачі продовжили поздоровляли дитину зі святами. Після смерті [PERSON] спілкування між позивачем, дитиною та відповідачами припинилося взагалі. Наголошують, що позивач навмисно не зазначає про наявність у [PERSON] дітей від першого шлюбу, один з яких [PERSON] , [INFO] , інваліда дитинства, який також має право на спадкування за законом після смерті батька, призначення пенсії у зв`язку з утратою годувальника, отримання відповідних пільг та соціальних гарантій. Вказують, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження кровного споріднення, якими, на думку відповідачів є висновок молекулярно-генетичної експертизи, та, що в разі встановлення кровного споріднення дитини з [PERSON] відповідачі будуть вважати [PERSON] своєю онукою та племінницею на законних підставах. Постановленою судом ухвалою від 04 червня 2025 року судове засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі представника позивача. 09 червня 2025 року судом отримано клопотання представника третьої особи-3, Міністерства оборони України, про залучення до участі в справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . 09 червня 2025 року третьою особи-3, Міністерством оборони України, через представника подано пояснення щодо позову. У поясненнях представник указує, що позовна заява не підлягає задоволенню. Наголошує, що відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Просить звернути увагу, що позивач, звертаючись до суду в порядку позовного провадження, хоче встановити юридичний факт, який згідно з законодавством встановлюється в порядку окремого провадження. Наголошує, що аналіз наведених у заяві обґрунтувань та наданих до заяви доказів, покази свідків у цій справі можуть підтвердити лише факт наявності спільних відносин між [PERSON] та [PERSON] у певний період, проте не доводять факту батьківства. Доводи [PERSON] , що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , є необґрунтованими, оскільки позивач до суду належних та допустимих доказів того, що [PERSON] визнавав себе саме біологічним батьком [PERSON] не надала, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви. Постановленими судом у підготовчому засіданні ухвалами від 10 червня 2025 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, долучено докази у справу, залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] , замінено третю особу у справі зі служби у справах дітей Виконавчого комітету Самарівської міської ради на Виконавчий комітет Самарівської міської ради, як орган опіки та піклування. Постановленою судом ухвалою від 17 жовтня 2025 року судові засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі третьої особи-4, [PERSON] . Постановленою судом у підготовчому засіданні ухвалою від 20 жовтня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Постановленою судом ухвалою від 03 листопада 2025 року судове засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції за участі третьої особи-5, [PERSON] . В судовому засіданні 07 листопада 2025 року в порядку ст. 223 ЦПК України задоволено клопотання відповідача-1 про допит, як свідків, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та проведено їх допит. В судовому засіданні 07 листопада 2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Наголосила, що предметом позову є батьківство померлого відносно неповнолітньої дитини, а не право на отримання виплат, спадщини та пільг. Відповідач-1, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та її брат, [PERSON] ,зустрічалися, проживали за однією адресою, однак шлюбу не реєстрували. Під час такого спільного проживання у позивача народилася дитина - [PERSON] . На її думку, позивач не реєструвала батьківства [PERSON] відносно дитини, бажаючи отримувати допомогу по догляду. В наступному відносини між позивачем та [PERSON] припинилися. Вона знає, що причиною припинення відносин стало повернення [PERSON] до місця проживання в п`яному виді, через що, після запитання дитини щодо наявності чи відсутності захворювання на алкоголізм [PERSON] застосував фізичну силу до [PERSON] . Після припинення відносин [PERSON] забрала [PERSON] та поїхала проживати до своєї матері. В наступному [PERSON] передавала [PERSON] для зустрічей з [PERSON] тільки в своїй присутності. Також указала, що деякий час після припинення відносин [PERSON] з [PERSON] позивач надавала можливість бачитися з дитиною їй та іншим родичам [PERSON] , якіпід час зустрічей дарували дитині одяг та подарунки. В наступному спілкування між [PERSON] та [PERSON] припинилися, позивач не цікавилася життям [PERSON] , не спілкувалася з ним.В наступному, у зв`язку з війною, [PERSON] мобілізували до лав ЗС України. Про факт мобілізації позивач обізнана не була та дізналася лише зі слів відповідача-1. Коли з [PERSON] був втрачений зв`язок, під час випадкової зустрічі з позивачем [PERSON] повідомила [PERSON] про це, на що та висловила співчуття та почала допомагати у встановленні причин та зборі документів. У лютому 2025 року [PERSON] отримала сповіщення про смерть брата та разом з [PERSON] пішла на впізнання. Після впізнання [PERSON] пропонувала їй забрати оригінали документів, які підтверджують смерть [PERSON] .Також [PERSON] була присутня на похованні [PERSON] , висловлювала співчуття та пропонувала підтримку. Вказувала про те, що виплати у зв`язку зі смертю повинні отримувати всі діти загиблого. Після поховання [PERSON] ,[PERSON] перестала телефонувати. Відповідач-1 указала, що не заперечує проти того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини, однак вважає, що справжній батько є той, хто виховує дитину, приймає участь в її житті. Пояснила, що [PERSON] аліменти на дитину не сплачував, однак придбавав дитині речі, дарував подарунки. Особисто казав, що не заперечує факт батьківства. В судовому засіданні третя особа-4, [PERSON] підтримав доводи [PERSON] . Зазначив, що у [PERSON] та його батька, [PERSON] не було такої гарної сім`ї, як про те зазначає позивач у позові. [PERSON] впливала на [PERSON] , налаштовуючи її проти батька. Він знає про обставини проживання [PERSON] з [PERSON] , народження дитини та припинення відносин. Після припинення відносин позивача з його батьком він зустрічав [PERSON] з [PERSON] та при спілкуванні з ними [PERSON] повідомляла, що не бажає бачити [PERSON] , бо він поганий. Наголошує на тому, що звернувшись з позовом позивач не бажає зміни прізвище дитини, що, на його думку, свідчить про мету позову - отримання лише матеріальних благ. В судовому засіданні третя особа-5, [PERSON] підтримала доводи [PERSON] . Пояснила, що після припинення спільного проживання з позивачем її батько, [PERSON] , та [PERSON] фактично припинили спілкування. [PERSON] майже не давала дитину для зустрічей та спілкування. [PERSON] також не намагався зв`язатися з дитиною, пояснюючи це тим, що існують перешкоди зі сторони позивача. Наголошує на тому, що звернення з позовом спрямоване не для встановлення батьківства, а лише для отримання матеріальних благ. Відповідач-2 [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, просила провести засідання без її присутності, про що подала відповідну заяву /а.с.133/. Представники третіх осіб-1, -2 в судове засідання не з`явилися, кожний окремо подали заяви про розгляд справи у їх відсутність /а.с.75, 98, 154, 193/. Представник третьої особи-3, Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка, з огляду на подання письмових пояснень, не заважає розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-1, третіх осіб-4, -5, заслухавши покази свідків, перевіривши матеріали справи, суд висновує таке. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом установлено, що згідно з копією паспорту громадянки України серії [NUMBER] /а.с.8/, витягу з реєстру територіальної громади від 02 березня 2025 року № 2025/002924757 /а.с.14/ місце проживання позивача, [PERSON] , з 05 серпня 1997 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] /а.с.8-9/. Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2011 року, [INFO] народилася [PERSON] /а.с.10/, матір`ю якої є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] . З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження з зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00038516113 від 15 лютого 2023 року /а.с.12/ вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. З копії витягу з реєстру територіальної громади від 02 березня 2025 року № 2025/002924775 /а.с.13/ вбачається, що місце проживання [PERSON] з 29 вересня 2011 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. 27 лютого 2025 року за № 7/756 керівником [INFO] на ім`я [PERSON] , як сестри, складене сповіщення сім`ї № 756, надане суду у засвідченій копії /а.с.16/, згідно з яким повідомлено, що її брат - [PERSON] , відданий Військовій присязі Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, під час виконання бойового завдання, [INFO] внаслідок штурмових дій противника отримав поранення, несумісне з життям біля н.п. Водяне Друге Донецької області /а.с.16/ З наданих суду копій лікарського свідоцтва про смерть № 721м/499дон від 01 березня 2025 року /а.с.17/, довідки про причини смерті від 01 березня 2025 року /а.с.15/ вбачається, що [INFO] в населеному пункті Водяне Друге Донецької області, в зоні військових дій від інших травм численних ділянок тіла, не класифікованих в інших рубриках, вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків помер [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . 10 березня 2025 року між Державною спеціалізованою установою «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», як виконавцем, та [PERSON] , як замовником, укладено договір, згідно з яким виконавець зобов`язується виконати роботи за завданням Замовника, а саме провести генетичне дослідження по встановленню спірного батьківства за стандартною панеллю локусів /а.с.21/. З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 109-МГ від 24 березня 2025 року за результатами молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] /а.с.59-61, 62/ вбачається, що: відповідно до законів успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька; молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі умовно батьківського (нематеринського) походження, які виявились у припустимого батька. Встановлено, що загиблий [INFO] громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що загиблий [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Згідно з зазначеним висновком № 109-МГ, на підставі договору та на замовлення громадянки [PERSON] від 10 березня 2025 року у приміщенні відділення судово-біологічних експертиз та досліджень ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» судово-медичним експертом Гребенниковою Г. О., експертом-імунологом судового відділення судово-біологічних експертиз та досліджень, стаж роботи за фахом «судово-медична імунологія» 8 років, спеціалізація по генетиці лабораторній, 4-й кваліфікаційний клас судового експерта, проведено судово-медичну експертизу нігтьової пластини загиблого громадянина [PERSON] , [INFO] та зразків букального епітелію дитини [PERSON] , [INFO] , громадянки [PERSON] , [INFO] , щодо встановлення факту батьківства. Початок експертизи - 10 березня 2025 року, закінчення - 24 березня 2025 року. З описової частини висновку вбачається, що у відділенні судово-біологічних експертиз та досліджень ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» 10 березня 2025 року у присутності судового експерта Гребенникової Г. О. лаборантом [PERSON] стерильними зондами в одноразові пробірки були відібрані зразки букального епітелію у: громадянки [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 липня 1997 року; дитини [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , запис № 609, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міжрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 21 вересня 2011 року. На етикетках пробірок зроблені відповідні написи: «мама [PERSON] », «дитина [PERSON] ». Одночасно був складений акт відібрання біологічних зразків у вищевказаних осіб. З архіву біологічного матеріалу відділення доставлено: саморобний паперовий конверт білого кольору, розмірами 16,0x11,4 см, на який наклеєна бирка білого кольору з друкованим текстом: «4 НІГТЬОВИХ ПЛАСТИНОК ДАНЬКО І.І. Рік народження 1969 № 28.02.2025р. Експерт [PERSON] » та написом на конверті маркером синього кольору: «1187». Зворотна сторона конверта опечатана фрагментом паперу білого кольору з відбитком круглої печатки: «Україна ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ * ДЕПАРТАМЕНТ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я» КОМУНАЛЬНИЙ * «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» Відділ судово-медичної експертизи трупів і.к. 01985239». Упакування конверта не порушено. При розкритті в ньому знаходився паперовий згорток, в якому поміщено чотири нігтьові пластини сіро-коричневого кольору. Для дослідження взята подрібнена частина однієї з нігтьових пластин. За результатами дослідження встановлено, що для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі припустимого батька виявляється алель, який формально співпадає з алелем умовно батьківського (нематеринського) походження в генотипі дитини. Такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим батьком та дитиною. В судовому засіданні допитано з її згоди, як свідка, [PERSON] , яка показала що [PERSON] , [INFO] , є її рідним братом, а [PERSON] - матір`ю. Вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Приблизно у 2008 - 2009 році її брат почав проживати за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] в іншому, сусідньому, житловому приміщенні. Шлюб [PERSON] та [PERSON] не реєстрували з особистих мотивів. У 2011 році у [PERSON] народилася дитина - [PERSON] . Вона разом з братом забирала [PERSON] та [PERSON] з пологового будинку. При цьому, після народження дитини [PERSON] та [PERSON] особисто пояснювали їй, що [PERSON] був проти народження дитини та що дитину бажала народити саме [PERSON] для себе. Приблизно у 2015 - 2016 роках між [PERSON] та [PERSON] почали псуватися відносини, про що вона знає з їх слів. [PERSON] часто був у відрядженні, заробляючи гроші. Приблизно у 2015 - 2016 році між [PERSON] та [PERSON] стався конфлікт, який полягав у тому, що [PERSON] , вживши алкоголь після роботи прийшов додому та ліг на диван. До нього підійшла [PERSON] та спитала: «чи ти алкоголік». Після цього [PERSON] вчинив фізичне насилля до [PERSON] , нанісши їй побої. Після події [PERSON] прибігла в сусідній будинок, у якому вона проживала, за захистом та розповіла їй та [PERSON] про подію. В подальшому вона допомагала розбороняти сварку між [PERSON] та [PERSON] . Згодом [PERSON] виїхала до будинку своєї матері, забравши [PERSON] з собою. В наступному [PERSON] з [PERSON] практично не спілкувалася, однак інколи переважно на свята, передавала дитину для спілкування [PERSON] , їй та іншим родичам, а потім лише родичам. З родичів спілкувалася з дитиною лише вона, передавала гроші дитині на солодощі. Приблизно в 2021 році її та інших родичів спілкування з позивачем та дитиною було майже припинене. [PERSON] повідомляв, що не бачив дитину більше восьми років та не розмовляв з нею. Життям дитини не цікавився. В наступному, після початку війни, [PERSON] мобілізували до ЗС України та позивач про це не була обізнана й дізналася лише після її особистого повідомлення. В подальшому брат перестав виходити на зв`язок. Зустрівши [PERSON] вона повідомила позивача про зникнення брата. Коли прийшло повідомлення про загибель брата позивач їздила з нею на впізнання. Вказала, що [PERSON] за життя визнавав [PERSON] , як свою дитину та що після народження [PERSON] позивач пропонувала [PERSON] скласти заповіт на все своє майно на [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні з його згоди, як свідок, [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . Після народження [PERSON] він їздив у гості до батька, який проживав у одному будинку з [PERSON] та бачив дитину з позивачем. [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою. Від батька він дізнався, що в наступному сталася сварка з [PERSON] та позивач перестала проживати з його батьком, виїхавши з будинку, де мешкав батько та стала проживати за іншою адресою. [PERSON] після закінчення відносин з позивачем постійно казав, що не розуміє, чому дитина постійно вимагає від нього гроші та подарунки та що він не потрібен дитині, коли в нього немає грошей. [PERSON] повідомив, що ще до загибелі батька бачив у місті позивача з [PERSON] та при спілкуванні дитина повідомила йому, що батько поганий. Допитана в судовому засіданні з її згоди, як свідок, [PERSON] показала, що є донькою [PERSON] . Приблизно у 2008 - 2009 році її батько почав проживати з [PERSON] . Під час спільного проживання у 2011 році [PERSON] народила доньку - [PERSON] . Її батько визнавав [PERSON] своєю донькою. Після народження [PERSON] вона приїздила у гості до родини її батька та [PERSON] . Приблизно до 2015 року її батько та [PERSON] проживали разом, а після - роз`їхалися та стали проживати за різними адресами. Про припинення відносин вона довідалася, як від батька, так і від позивача. Спілкуючись з дитиною під час святкування днів народження, остання повідомляла, що батько їй не потрібен. [PERSON] не бажала спілкуватися з батьком. Також при спілкуванні з батьком за його життя, він повідомляв їй, що дитина не бажає з ним спілкуватися. З наданих позивачем фотографій, досліджених в судовому засіданні /а.с.18-20/ вбачається зображення з дитиною: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спільне тримання дитини [PERSON] з [PERSON] . Вирішуючи позов суд ураховує таке. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Надаючи оцінку доказам суд ураховує, що внесене зі слів матері [PERSON] у свідоцтві про народження дитини [PERSON] ім`я та по батькові батька дитини, повністю співпадає з іменем та по батькові [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . Також у судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є рідною сестрою загиблого та його діти - [PERSON] , [PERSON] підтвердили спільне проживання позивача з [PERSON] у період, що є більшим за рік до народження дитини, те, що [PERSON] забирав дитину та позивача з пологового будинку, визнавав дитину після її народження своєю донькою, матеріально забезпечував її та позивача до припинення відносин. Вказаний факт визнали також і відповідачі у відзиві. Надані суду сімейні фотографії свідчать по спільне виховання [PERSON] та [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved