Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 10.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 515226-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 10.11.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 515226-КС-001 про надання кредиту. 10.11.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 515226-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1249, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 10.11.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 515226-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 32000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 32000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 515226-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 515226-КС-001 Позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 515226-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором на загальну суму 23107,20 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 515226-КС-001 про надання кредиту в розмірі 83 443,20 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30 400,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 36 243,20 грн.; суми заборгованості по штрафам - 16 000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 800,00 грн. Враховуючи вище викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 515226-КС-001 про надання кредиту від 10.11.2024 року, що становить 83443,20 грн. та судовий збір. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2025 року у справі витребувано докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду додаткові пояснення, просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Зазначив, що розрахунок заборгованості, долучений до матеріалів справи, ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи, заборгованість по процентам, комісії та штрафам нараховані правомірно та підлягають стягненню з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява в якій просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути заборгованість по основній сумі боргу та процентах, а в частині стягнення заборгованості по комісії та штрафах відмовити. Зазначила, що нарахована сума боргу, а саме відсотки за користування кредитними коштами та заборгованість по штрафам є неправомірно завищеною. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 10.11.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] підписали пропозицію (оферту) на укладання договору про надання кредиту у електронній формі. Сторони визначити наступні умови кредитування: строк кредитування 24 тижні, стандартна процентна ставка фіксована та складає 1% в день, комісія за видачу кредиту 6400 грн., розмір кредиту 32000 грн., строк дії договору до 27.04.2025 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 78631,62 грн., загальні витрати за кредитом 46631,62 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,19 %, денна процентна ставка 0,86 %. Також погоджено графік платежів. 10.11.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] підписали прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 515226-КС-001. Таким чином, 10.11.2024 року відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1249 та укладено із ТОВ «Бізнес Позика» Кредитний договір № 515226-КС-001 в електронній формі. Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 32 000,00 (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок) грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика». Згідно п.п. 2.3-2.11 договору, встановлені наступні умови кредитування: строк кредитування 24 тижні, стандартна процентна ставка фіксована та складає 1% в день, комісія за видачу кредиту 6400 грн., розмір кредиту 32000 грн., строк дії договору до 27.04.2025 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 78631,62 грн., загальні витрати за кредитом 46631,62 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,19%, денна процентна ставка 0,86%. Дата видачі кредиту 10.11.2024, дата повернення кредиту 27.04.2025, мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п.п. 2.12-2.14 договору). Розділом 3 кредитного договору сторонами погоджено технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладення електронних підписів. Пунктом 4.2.2 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Згідно п. 7.6 договору, у разі не здійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту), та/або комісії за видачу додаткових грошових коштів у кредит (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів), та/або суми кредиту у визначені цим Договором та додатковими угодами до Договору терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32% від розміру простроченої заборгованості. Штраф застосовується за кожен факт невиконання або неналежного виконання позичальником передбаченого цим Договором грошового зобов`язання згідно з графіком платежів, якщо станом на 00 годин 00 хвилин 3 (третього) дня після дати чергового платежу згідно з графіком, позичальник не погасив і має прострочену заборгованість за Договором, на яку нараховується штраф. Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем 10.11.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6128, у якому також визначені та погоджені сторонами істотні умови надання кредиту: строк кредитування 24 тижні, стандартна процентна ставка фіксована та складає 1% в день, комісія за видачу кредиту 6400 грн., розмір кредиту 32000 грн., строк дії договору до 27.04.2025 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 78631,62 грн., загальні витрати за кредитом 46631,62 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,19%, денна процентна ставка 0,86%. Відповідно до анкети клієнта, наданої ТОВ «Бізнес позика», встановлено наступні дані: позичальник - [PERSON] , фінансовий номер позичальника [NUMBER] , номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів [NUMBER] . Згідно довідки-підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» ініціювало переказ коштів на картковий рахунок відповідача 10.11.2024 року в сумі 32000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , призначення переказу: Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №515226-КС-001 від 10.11.2024 Без ПДВ, що являється доказом видачі кредитних коштів. Крім цього, згідно відповіді АТ «Універсалбанк» від 07.11.2025, вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком було емітовано картку № [NUMBER] , та згідно наданої інформації про рух коштів за період з 10.11.2024 року по 27.04.2025 року по вказаній картці вбачається, що відповідачу 10.11.2024 року о 19:12 год. надійшли кошти в сумі 32000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за період кредитування з 10.11.2024 по 27.04.2025 та довідки про стан заборгованості станом на 02.07.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 515226-КС-001 від 10.11.2024 року становить 83443,20 грн., з яких: 30400 грн. - заборгованість за кредитом; 36243,20 грн. - заборгованість по відсотках; 800 грн. - заборгованість по комісії; 16000 грн. - заборгованість по штрафам. Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту суд зазначає таке. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит). Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 01.04.2024 року у справі № 496/3134/19 Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах. Комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору (п.2.5 Договору), так і графіком платежів (п.4.2.2 Договору), які були підписані відповідачем, що свідчить про обізнаність останньої щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії. Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, матеріалами справи підтверджується, що між сторонами 10 листопада 2024 року було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису та який відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис». Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд приходить до висновку, що наявна заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача за кредитним договором № 515226-КС-001 від 10.11.2024 р. на загальну суму 67443,20 грн., яка складається із: 30400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36243,20 грн. - сума заборгованості за відсотками, 800,00 грн. - комісія, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості. Доказів того, що [PERSON] сплатила заборгованість за вказаним кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду відповідачем не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Щодо нарахованих штрафних санкцій, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, який триває до нині, тому в частині стягнення заборгованості по штрафам необхідно відмовити. Отже, враховуючи вище наведене, вимога позивача про стягнення суми заборгованості по штрафам у сумі 16000,00 грн. із [PERSON] за кредитним договором № 515226-КС-001 від 10.11.2024 р. не підлягає задоволенню. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 67443,20 грн., яка складається із: 30400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36243,20 грн. - сума заборгованості за відсотками, 800 грн. - комісія. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 18.07.2025. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» підлягають задоволенню частково на загальну суму 67443,20 грн., що становить 80,83% від ціни позову (83443,20 грн.), тому на користь позивача з [PERSON] слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 1958,03 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial