Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

20 серпня 2025 року позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі\~60166,34\~грн. В обґрунтування позову зазначив, що 19 липня 2022 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено Кредитний договір №2585902250. Станом на 12 травня 2025 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №2585902250 від 19 липня 2022 року становить 60 166,34 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 31 251 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 3 797,23 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 25 118,11 грн. Позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору №2585902250 від 19 липня 2022 року, а також норми чинного законодавства, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих даних, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави суду від 21 серпня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 листопадап 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Васильєвої Л.М. надійшла заява про часткове визнання позовних вимог. Представник зазначає, що позивач станом на час звернення до суду із вказаним позовом просить стягнути з [PERSON] заборгованість по тілу кредиту у розмірі 31 251 грн., заборгованість по річним процентам 3 797,23 грн., заборгованість по щомісячним процентам 25\~118,11 грн. Загальний розмір заборгованості, що зазначений у позові, становить 60\~166,34 грн. Звернувся до суду із вказаним позовом 20 серпня 2025 року. 15 серпня 2025 року відповідач [PERSON] , відповідно до квитанції платіжної інструкції на переказ готівки №20705516, частково сплатила заборгованість по кредитному договору у розмірі тіла кредиту 31 251 грн. Тобто, на час звернення до суду із цим позовом відповідач мала заборгованість по вищевказаному кредитному договору у розмірі 28\~915,34 грн. Так як відповідач частково сплатила заборгованість по кредиту у розмірі 31\~251 грн. (15.08.2025) до звернення позивача із позовом про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 60\~166,34 грн. ( 20.08.2025), позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 28\~915,34 грн. З відповідача підлягає стягненню в рахунок заборгованості по кредиту 28 915.34 грн., що становить 48% від розміру заявлених позовних вимог (а.с. 76-78). В судовому засіданні 11 листопада 2025 року представник позивача адвокат Альховська І.Б. позов підтримала, просила вимоги задовольнити. Зазначила, що дійсно відповідач сплатила банку частково заборгованість за кредитом в сумі 31 251 грн. Представник позивача 21 листопада 2025 року до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає. Також, в надісланому клопотанні позивач просить закрити провадження в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 31\~251 грн., у зв`язку зі сплатою відповідачем кредиту в розмірі 28\~915,34 грн. Представник відповідача адвокат Васильєва Л.М. в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу у її відсутність та у відсутність відповідача. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та сторони відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 31 251,00 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2022 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено Кредитний договір №2585902250\~(а.с. 12-зворот-14). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених в графіку платежів. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 31 251 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а саме річний процент 10,99%, щомісячний 10%. Строк дії договору 24 місяці. 15 серпня 2025 року відповідач [PERSON] , відповідно до квитанції платіжної інструкції на переказ готівки №20705516, частково сплатила заборгованість по кредитному договору у розмірі тіла кредиту 31 251 грн (а.с.79). Таким чином, заборгованість відповідача за Кредитним договором №2585902250 від 19.07.2022 року, становить 28\~915,34 грн., в т.ч. заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 3 797,23 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 25 118,11 грн. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 2585902250 від 19 липня 2022 року, не виконала, тому сума заборгованості в розмірі 28\~915,34 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідачем 15 серпня 2025 року до пред`явлення позову АТ «Таскомбанк» (20 серпня 2025 року) сплачено заборгованість банку у розмірі 31 251 грн. (а.с.79 квитанція), і саме в цій частині позивач відмовився від позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 164,21 грн. (2422,40 грн. х 48,06%). На підставі ст.\~625,\~626,\~628,\~638,\~639,\~1048,\~1049,\~1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved