Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

30 вересня 2025 року АТ «Акцент-банк» звернулось до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.08.2015 у загальному розмірі 29463,59грн., з яких : 19555,21 грн заборгованість по тілу кредиту та 9908,38 грн заборгованість за відсотками. Одночасно просить стягнути на свою корить з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40грн. В обґрунтування вимог позову представник позивача посилається на те, що 07.08.2015 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. За твердженням позивача па підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» вказує, що станом на 29.09.2025 року заборгованість [PERSON] за даним кредитним Договором становить 29463,59 грн. Оскільки відповідач добровільно не сплатив суму боргу за кредитом, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 07.08.2025 року у розмірі 29463,59 грн, яка складається з: 19555,21грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9908,38 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками. Ухвалою від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав заяву в якій просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч.3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18),\~постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Отже, відповідно п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Виходячи з наведеного, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. За своєю правовою природою укладені між позивачем та відповідачем договори є кредитними договорами. Матеріали справи\~свідчать,\~що 07\~серпня 2015\~року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ « А-Банк» (далі\~Анкета-заява). Відповідно до вказаної Анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується власноручним підписом відповідачки у Анкеті-заяві. Вона зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. До кредитного договору Банк додав витяг з Умов та Правил та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD»». Як слідує з банківської виписки по картці [PERSON] в АТ «А-Банк» по рахунку [NUMBER] , за період з 07 серпня 2015 року по 29 вересня 2025 року, позичальник користувався наданими у кредит коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції. Сума витрат за вказаний період становить 68981.88 грн, сума зарахувань 40354.63 грн, сума комісії- 1057.58 грн., сума кешбеку: 35.62 UAH Згідно довідки за лімітами в АТ «А-Банк», оформленої на [PERSON] кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00000145690) від 07 серпня 2015 року, за період з 07 серпня 2015 року по 29 вересня 2025 року здійснено такі операції: 07.08.2015 вид операції:встановлення ініціатор CLIENT розмір500.00 UAH 08.09.2017 вид операції:\~збільшення,\~ініціатор\~банк,\~розмір:2000.00 09.09.2017 вид операції:\~збільшення,\~ініціатор\~банк,\~розмір:2000.00 11.09.2017 вид операції:\~збільшення,\~ініціатор\~банк,\~розмір:2500.00 18.12.2018 вид операції:\~збільшення,\~ініціатор\~банк,\~розмір:5000.00 18.12.2018 вид операції: збільшення, ініціатор\~CLIENT,\~розмір:5000.00 07.10.2021 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 4430.00 07.10.2021 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 4430.00 17.01.2022 вид операції\~ збільшенняініціаторBANK розмір 6000.00 26.01.2023 вид операції\~ збільшенняініціаторBANK розмір 21000.00 10.03.2023 вид операції\~ збільшенняініціаторBANK розмір 28000.00 16.08.2023 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 21950.00 16.08.2023 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 21950.00 21.01.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 21370.00 21.01.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 21370.00 23.02.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 21164.00 26.04.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 20815.00 23.05.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 20439.00 22.06.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 20175.00 26.07.2024 вид операції зменшення ініціаторBANK розмір 19556.00 26.07.2024 вид операції збільшення ініціаторBANK розмір 19600 Крім того, АТ «А-Банк» долучило довідку за картками про те, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2024 року. - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2018 року. - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року.. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 07.08.2015 укладеного між АТ «А-Банк» та [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 29.09.2025, становить 29463.59грн, з яких 19555.21грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9908.38 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Тобто АТ «А-Банк» виконало зі своєї сторони умови Кредитного договору, відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 29463,59грн. Водночас [PERSON] не надано виписки по рахунку [NUMBER] на спростування обставин отримання протягом 07.08.2015- 29.09.2025 грошових коштів на зазначені вище карткові рахунки . Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23.12.2020). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконувала умови взятого на себе зобов`язання. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для часткового задоволення позову. Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем коштів отриманих за кредитним договором від 07.08.2015 розмірі 19555,21грн, то суд вважає, що вимога АТ «А-Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19555,21грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути також заборгованість за процентами станом на дату підготовки позовної заяви у розмірі 9908, 38 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 07 серпня 2015 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на сайті: сайті https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємну частину договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Заяву-анкету, оскільки на них відсутня дата, коли ці Умови та Правила були введені банком у дію, відсутній підпис відповідачки та дата ознайомлення з такими, а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (07 липня 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Умови та Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Верховний Суд у постанові 03 березня 2021 року (справа №669/573/18) також зазначив, що вимоги про стягнення При цьому, згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З приводу такого юридичного механізму укладення договорів між клієнтами та банками Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17) вказала, що надані позивачем правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та комісії за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також штрафів є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та Правила, які передбачали сплату процентів, пені, комісій не містять підпису відповідача, а отже, позивач не довів, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та Правил, ознайомившись з ними. Позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та Правила складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, оскільки Анкета-заява, яка підписана відповідачкою, не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту, умови та правила банківських послуг не підтверджує узгодження сторонами умов кредитування. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків у розмірі 9908, 38 грн., які нараховані позивачем. Отже, за встановлених судом обставин, позивачем доведено, що між сторонами у виниклому спорі, 15.08.2015 було укладено кредитний договір, [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 19555,21 грн та в строк, визначений Договором не повернула, а тому позовні вимоги АТ «А-Банк», в частині стягнення заборгованості з повернення тіла кредиту в сумі 19555,21 гривень підлягають до задоволення, оскільки відповідач неналежно виконував свої зобов`язання як позичальник, в іншій частині вимоги заявлено безпідставно. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, у виді сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги задоволено на 66,37% (19555,21 грн. х 100% /29463,59 грн.). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1607,75 грн (2422,40 грн х 66,37% / 100 %) судового збору . На підставі викладеного,

Outcome: partial