Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

11 грудня 2024 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування. Позовні вимоги обґрунтовували тим, 08 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №12020000000000375 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2023року проведено обшук, в ході якого було вилучено ноутбук, мобільний телефон, наручний годинник, носій інформації на 32 Gb та усі грошові кошти - 69575 доларів США, 4600 Євро, що належить їм на праві сумісної власності подружжя та використовувалось для вирішення побутових питань, здійснення професійної діяльності. 10 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва накладено арешт на грошові кошти та майно, що вилучені під час проведення обшуку. 17 лютого 2023 року позивача [PERSON] допитано в якості свідка. 05 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва скасовано арешт, накладений на грошові кошти, що вилучені під час проведення обшуку, і не встановлено, що грошові кошти є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, добуті кримінально - протиправним шляхом, відповідають критеріям, зазначених ст. 98 КПК України. 05 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва скасовано арешт, накладений на майно (ноутбук мобільний телефон, годинник носій інформації, тощо), що вилучені під час проведення обшуку, та зазначено, що подальше застосування арешту є безпідставним, необхідність відпала, з урахуванням порушення прав володільця на розпорядження майном, оскільки [PERSON] не є стороною кримінального правопорушення, підозра не повідомлялась, для проведення усіх необхідних слідчих дій було достатньо часу більше пів року, не встановлено факт, що майно набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Після отримання ухвал слідчих суддів про скасування арешту з вилученого майна, органом досудового розслідування майно не повернуто, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування 09 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва визнано бездіяльність Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві та зобов`язано повернути майно, арешт якого скасовано. Фактичне повернення майно відбулось. 22 січня 2024 року. Загальний час незаконного перебування вилученого у позивачів майна складав у період з лютого2023 року по січень 2024 року. що складає 11 місяців 15 днів (349 днів). Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана внаслідок незаконного накладення арешту на майно, що має бути встановлено відповідним судовим рішенням (в даному випадку визнано в ухвалах слідчого судді), яка включає моральну шкоду, витрати на правову допомогу, а також втрачені заробіток та інші грошові доходи. Підставою для відшкодування моральної шкоди є незаконні дії органу досудового розслідування, внаслідок яких вони зазнали суттєвих немайнових втрат та моральних страждань. Під час незаконного обшуку у позивачів були вилучені всі наявні грошові кошти та електронна техніка, яка використовувалася ними як основні засоби для отримання доходу та забезпечення належних умов проживання. У результаті вилучення майна позивачі були залишені в скрутному фінансовому становищі, що призвело до значних психологічних та емоційних переживань. Обшук проводився у присутності малолітньої дитини, що спричинило негативний вплив на її психологічний стан. У зв`язку з незаконністю дій органу досудового розслідування позивач тривалий час змушений був докладати значних зусиль для відновлення порушених прав, постійно доводити свою непричетність до інкримінованих діянь, перебувати у стані невизначеності, очікування та страху за майбутнє. Відсутність будь-якої комунікації з боку органу досудового розслідування, затягування процесуальних дій та ігнорування заяв і клопотань посилили психологічний тиск. Переживання, постійний стрес та перебування під слідством призвели до погіршення стану здоров`я позивача [PERSON] , зокрема - до загострення хронічного захворювання анкілозивного спондиліту, встановленого ще у 2011 році. У подальшому це спричинило інвалідність II групи, що є прямим наслідком моральних і психоемоційних страждань, викликаних незаконними діями правоохоронних органів. Для визначення розміру моральної шкоди слід врахувати місячний розмір мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством. Враховуючи значний час (більше 11 місяців) для відновлення нормального психологічного стану і репутації, позивачу має бути відшкодовано потрійний розмір місячної мінімальної заробітної плати за 11 місяців у розмірі 264 000 грн. Підставою для визначення розміру відшкодування сум, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, зазначає, що між Хвостиком і адвокатом Смоляком І.А. укладено договір про надання правової допомоги від 08 лютого 2023 року в рамках кримінального провадження, вартість однієї години складає 1500 гривень, а з урахуванням витраченого часу на здійснення правової допомоги - 57 годин - витрати становлять 85500 гривень. Підставами для відшкодування інших грошових доходів, які були втрачені внаслідок незаконних дій, зазначає, що з 05 вересня 2023 року кошти перебували у незаконному володінні, тому, враховуючи нормативно-правові положення ст. 41 Конституції України, ст. ст. 509, 625, ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір таких втрат складає 114 301,66 гривень, із розрахунку інфляційних втрат на суму 82 096,40 гривень та 3% річних у розмірі 32 205,26 гривень. Із заяви про зміну предмету позову позивачі просять суд вираховувати період порушення обов`язку з повернення майна з 07 вересня 2023 року до 21 січня 2024 року, враховуючи нормативно-правові положення ст. ст. 625, 1212 ЦК України (137 днів) із розрахунку трьох відсотків річних для 69 575 доларів США та 4 600 євро, що у загальній сумі складає 783,43 долара США та 51,80 євро, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 31 667,30 гривень. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 264000 гривень, а також у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу - 85 500 гривень. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять стягнути з Державного бюджету України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 783,43 долара США та 51,80 євро, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 31 667,30 гривень. Процесуальні дії та рішення у справі. 27 грудня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. (а.с. 53 т. 1) 28 січня 2025 року Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва подано відзив, у якому відповідач заперечує проти позову, зазначаючи, що доводи позивача щодо незаконного перебування під слідством є безпідставними, оскільки жодних дій щодо притягнення до кримінальної відповідальності не здійснювалось, підозра не повідомлялась, обвинувачення не пред`являлось, а доказів заподіяння моральної шкоди не надано, тому вимоги про її відшкодування є необґрунтованими. Стягнення матеріальної шкоди є необґрунтованим через відсутність правовідносин про зобов`язання; щодо витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки надані докази містять неточності та логічні суперечності, договір про правову допомогу від 23.03.2023, розрахунковий документ - 01.02.2024, акт надання послуг - 05.09.2024, а квитанція про оплату - 03.09.2024 року, що свідчить про формальність цих документів. (а.с.78-107 т.1) 05 лютого 2025 року позивачами подано заяву про зміну предмету позову а саме в частині відшкодування заробітку та інших грошових доходів, втрачених внаслідок незаконних дій вираховувати за період з 07 вересня 2023 року до 21 січня 2024 року із розрахунку трьох відсотків річних в порідку ст.ст. 625, 1212 ЦК України в розмірі 783,43 доларів США та 51,80 євро, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 31 667,30 гривень. (а.с.114-118 т.1) 05 лютого 2025 року представником позивачів подано відповідь на відзив Дарницької окружної прокуратури м. Києва, просив відхилити відзив, в обґрунтування звернув увагу, що оцінку діям органу досудового розслідування надано в ухвалах Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2023 та 05.10.2023, тому арешт був незаконним, що дає право на відшкодування моральної шкоди (не менше мінімальної зарплати за кожен місяць затримки) та матеріальної шкоди за ст.?1212 ЦК України через порушення строків повернення майна з 07.09.2023 до 22.01.2024, що є обов`язком органів досудового розслідування. (а.с. 136-143 т.1) 24 лютого 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області залишена без руху в частини визначення складу осіб у справі. (а.с. 186-188 т. 1) 12 березня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2025 залучено до справи належних відповідачів Головне управління Національної поліції у місті Києві, Національну поліцію України, залучено третю особу Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві. ( а.с. 214-215 т. 1 ) 07 квітня 2025 року представником відповідача Головного управління Національної поліції у місті Києві подано відзив, в якому просить відмовити у позові, мотивуючи, що органи досудового розслідування діяли в межах своїх повноважень відповідно до Конституції, КПК та законів України. Позивачі не були притягнуті до кримінальної відповідальності, а факти незаконних дій органів не підтверджені. Матеріальна чи моральна шкода від незаконних дій органів державної влади відшкодовується державою лише у випадках, передбачених ст. 1176 ЦК та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Позивачі не надали доказів, що моральні страждання чи погіршення здоров`я були наслідком дій правоохоронних органів. Докази мають бути належними та допустимими, а не суб`єктивними припущеннями. Також подано клопотання, в якому просить відмовити у стягненні з держбюджету 85500 грн за правову допомогу адвоката, оскільки договори про надання правової допомоги, що не відповідає акту наданих послуг, частина витрат формальна (6 годин на підготовку апеляційної скарги), необґрунтована або завищена, не доведена належними доказами. (а.с. 229-233 т. 1, а.с. 1-4 т.2 ) 10 квітня 2025 року представником відповідача Національної поліції України подано відзив та клопотання про продовження строку на подачу відзиву (ухвалу отримано 21.03.2025 року), в позові просили відмовити, оскільки у кримінальному провадженні позивачі були свідками, підозра не повідомлена, у лютому 2023 року проведено обшук і тимчасово вилучено майно, яке арештовано на підставі ухвали слідчого судді, після скасування арешту майно повернуто. Позивачами не доведено протиправність дій органу влади та причинний зв`язок зі шкодою. У відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити, оскільки позивачі не надали належних і достовірних доказів фактичного надання послуг у заявленому обсязі та обґрунтованості вартості. (а.с. 13-40 т. 2). 14 квітня 2025 року представником позивачів подано відповідь на відзив відповідача Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якій просив суд відхилити відзив, оскільки арешт майна був незаконним і порушував право власності, майно не було речовим доказом, позивач не був причетний до кримінального правопорушення, незаконність арешту із зобов`язанням повернути майно підтверджено в с ухвалах суду, фактичне повернення затягнулося на тривалий час. Через прострочення повернення майна державні органи несуть цивільно-правову відповідальність за завдані матеріальні та моральні збитки. 18 квітня 2025 року представником позивачів подано відповідь на відзив відповідача Національної поліції України, просив залишити відзив без розгляду, оскільки поданий з порушенням строків, а також просив врахувати, що ухвалами слідчого судді визнано протиправним утримання майна, у зв`язку з чим скасовано арешт, тому у позивачів є право на відшкодування шкоди, завданою державою, також законодавство не обмежує застосування ст.625 ЦК України до держави як боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. (а.с. 59-67 т. 2) 22 квітня 2025 року представником відповідача Головного управління Національної поліції у місті Києві подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що вимоги позивачів є безпідставними, оскільки вони не довели жодної з обов`язкових умов відповідальності держави - неправомірності дій органу досудового розслідування, наявності шкоди та причинного зв`язку. Обшук та інші слідчі дії проведено на підставі ухвали суду та в межах кримінального провадження, що виключає їх незаконність, а рішення слідчого судді не встановлює протиправності дій слідства. Позивачі не оскаржували процесуальні дії в порядку, передбаченому ст. 303-307 КПК України, не надали доказів незаконності таких дій, а майно було повернуто повністю та без пошкоджень, що унеможливлює матеріальні вимоги. Моральна шкода доказами не підтверджена, погіршення здоров`я не пов`язане з діями органу досудового розслідування, а наявне з 2011 року. Відтак підстав для відшкодування шкоди немає. (а.с. 75-79 т.2) З0 квітня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 109-110 т.2). Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] , його представник - адвокат Смоляк І.А. - у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Просили задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, а її інтереси представляв адвокат Смоляк І.А., який брав участь у судовому засіданні та підтримав заявлені вимоги. Представник позивачів - адвокат Смоляк І.А. - на обґрунтування позову зазначив, що підставою для відшкодування шкоди з держави стали незаконні дії органу досудового розслідування, які стосувались безпідставного вилучення майна позивачів на тривалий час, що спричинило їм як моральну, так і матеріальну шкоду по витратах на правову допомогу та втрачені грошові доходи. В обґрунтування розміру моральної шкоди представник зауважив, що хоча законом передбачено компенсацію моральної шкоди у розмірі не менше одного мінімального заробітку за кожен місяць перебування під слідством, однак, з огляду на те, що незаконне вилучення стосувалося всіх наявних у позивачів грошових коштів, вилучення тривало значний час, а сума була суттєвою і спричинила особливо тяжкі наслідки для їхнього фінансового та психологічного стану, розмір моральної шкоди доцільно визначати у трикратному розмірі. Розмір витрат на правову допомогу обраховано, виходячи з фактично витраченого адвокатом часу на консультації, підготовку процесуальних документів, аналіз значного обсягу матеріалів, участь у судових засіданнях, слідчих та інших процесуальних діях, а також поїздки до суду, поштових установ та органів досудового розслідування. Крім того, після скасування арешту майно продовжувало утримуватися органом досудового розслідування без достатньої правової підстави, що відповідно до ст. 1212 ЦК України створює зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна та застосування наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України, - нарахування трьох відсотків річних, виходячи з вартості незаконно утриманого майна. Позивачі у кримінальному провадженні №12020000000000375 мають статус третіх осіб щодо майна, яке перебувало під арештом, а їхні права та обов`язки відповідно до ст. 64-2 КПК України прирівнюються до прав підозрюваного; арешт припиняє свою дію після його скасування, а майно підлягає негайному поверненню власнику. З огляду на це шкода, завдана незаконним арештом майна, включно з моральною шкодою за час перебування під слідством, підлягає відшкодуванню, а затримка повернення майна з 07.09.2023 до 22.01.2024 є порушенням обов`язків органу досудового розслідування та додатковою підставою для компенсації матеріальної шкоди, що підтверджено судовими рішеннями про незаконність арешту. Представник відповідача Головного управління Національної поліції у місті Києві Чеботаренко І.Я. у судовому засіданні просила відмовити в позові в повному обсязі як необґрунтованому, зазначивши, що позивач не довів факту завдання шкоди, а твердження про моральні страждання та погіршення стану здоров`я ґрунтуються на припущеннях. На переконання відповідача, у справі не встановлено неправомірності дій органу досудового розслідування та відсутні підстави для відшкодування шкоди, оскільки позивач не довів причинного зв`язку між діями правоохоронного органу та можливими негативними наслідками. Представник відповідача наголосила, що дії органів досудового розслідування не визнавались судовими рішеннями не законними. Звернула увагу, що відповідальність держави настає виключно у випадках незаконних рішень чи дій органів, а відшкодування моральної шкоди можливе лише за умови доведення незаконності таких дій та наявності реальних моральних страждань або порушення нормальних життєвих зв`язків. Позивач, на думку відповідача, не надав належних доказів погіршення здоров`я чи моральних страждань, що могли б бути пов`язані з діями правоохоронних органів, а відомості про наявні захворювання є лише суб`єктивними твердженнями. Також представник відповідача зазначила, що дії з арешту та обмеження права власності позивачів були законними заходами забезпечення кримінального провадження та здійснювалися на підставах, передбачених КПК України. Представник відповідача Національної поліції України Войчук І.В. у судовому засіданні просила відмовити в позові, зазначивши, що кримінальне провадження з 14 квітня 2020 року перебувало у провадженні ГСУ НПУ, з 19 вересня 2023 року - у ГУНП м. Києва, а з 03 жовтня 2023 року - у Дарницькому УП ГУНП м. Києва. На переконання відповідача, позивачем не доведено протиправності дій слідчих чи інших посадових осіб НПУ, а також не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями органів досудового розслідування та заявленою шкодою, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Щодо вимоги про стягнення 85500 гривень витрат на правову допомогу представник зазначила, що ця сума не підтверджена належними доказами у повному обсязі, а частина заявлених витрат стосується підготовки стандартних процесуальних документів. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, витрати на правову допомогу підлягають компенсації лише за умови, що вони були фактичними, неминучими та обґрунтованими, тоді як позивач таких критеріїв не довів. Представник відповідача Дарницької окружної прокуратури міста Києва, прокурор Кривошея С.В. - у судовому засіданні просив відмовити в позові, оскільки, позивач не довів неправомірність дій органу досудового розслідування, подані розрахунки не підтверджені доказами. У судове засідання представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що позивачі перебувають у шлюбі з 16 червня 20218 року та мають малолітню доньку, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження. (а.с.21-22 т. 1) Із договору на правову допомогу №08/02/23 від 08 лютого 2023 року, додаткового договору №1 до цього договору від 23 березня 2023 року, договору про надання правової допомоги №1/ХСВ/1 від 23 березня 2023 року встановлено, що [PERSON] і адвокат Смоляк І.А., а в подальшому адвокатське об`єднання «СЕТЕС» в особі Смоляка І.А., уклали договір про надання правової дороги за оплату в розмірі 1500 гривен за одну годину. Із договору на правову допомогу №1/САІ/1 від 23 березня 2023 року встановлено, що [PERSON] і адвокатське об`єднання «СЕТЕС» в особі Смоляка І.А. уклали договір про надання правової дороги за оплату в розмірі 1500 гривен за одну годину. (а.с. 23-29 т.1). Із акту надання послуг № 82/09/2024 від 05 вересня 2024 року встановлено, що [PERSON] і адвокатське об`єднання «СЕТЕС» в особі Смоляка І.А. на підставі договору про надання правової допомоги, рахунку на оплату підписали перелік наданих послуг, тривалість часу на їх надання та вартість у загальному розмірі 85500 гривень. (а.с. 30 т. 1). Із інформаційного повідомлення від 03 вересня 2024 року підтверджується, що адвокатське об`єднання «СЕТЕС» отримано оплату на підставі договору на правову допомогу від 23.03.2023 року.( а.с. 32 т. 1). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року у справі №757/2554/23-к надано дозвіл слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020000000000375 від 14 квітня 2020 року на проведення обшуку за адресою: [ADDRESS] , власником домогосподарства за вказаною адресою, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно є [PERSON] , перебуває в користуванні [PERSON] , з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні за переліком ( а.с.91-94 том 2). З протоколу обшуку від 08 лютого 2023 року встановлено, що обшук здійснений в кримінальному провадженні №12020000000000375 від 14 квітня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року (справа №№757/255420-к) за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в присутності адвоката Смоляка І.А., яким надані письмові зауваження, в ході якого було вилучено, ноутбук марки «DELL», моделі «Inspiron 15300», s/n 6JVY2K2 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «IphoneXs», ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ 2: [NUMBER], s/nGONZREKNKPG1 із сім картою оператора Київстар [NUMBER] та віртуальною сім-картою [NUMBER] (разом із коробкою від телефону); наручний годинник «Apple Watch Series 5», s/nGY6C15AZMLTQ у оригінальній коробці; носій інформації формату micro SD марки «SanDisk» 32Gb № 8474XV16219H; купюри в сумі 69 575 доларів США та 4 600 Євро (а.с.95-105 том 2). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року (справа №757/5512/23-к) накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 08 лютого 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня.2023, по справі № 757/2554/23-к за адресою: [ADDRESS] , майно, а саме: ноутбук марки «DELL», моделі «Inspiron 15300», s/n 6JVY2K2 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «IphoneXs», ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ 2: [NUMBER], s/ [NUMBER] із сім картою оператора Київстар [NUMBER] та віртуальною сім-картою [NUMBER] (разом із коробкою від телефону); наручний годинник «Apple Watch Series 5», s/nGY6C15AZMLTQ у оригінальній коробці; носій інформації формату micro SD марки «SanDisk» 32Gb № 8474XV16219H; купюри в сумі 69 575 доларів США та 4 600 Євро, які належать [PERSON] з забороною користування та розпоряджання вказаним майном. (а.с. 43-44 т. 1) З копії відповіді ГСУ НПУ від 22 лютого 2023 року встановлено, що адвокат Смоляк звернувся до слідчих із заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак йому було відмовлено у зв`язку з не підтвердженням його повноважень. (а.с. 43-45 т. 2) Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року (справа №757/5512/23-к) скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року у справі №757/5512/23-к, на грошові кошти, вилучені 08.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: [ADDRESS] , які належить [PERSON] , [INFO] , а саме: купюри в сумі 69 575 доларів США та 4 600 Євро. В частині скасування арешту з ноутбуку марки «DELL», моделі «Inspiron 15300», s/n 6JVY2K2 із зарядним пристроєм; мобільного телефону марки «IphoneXs», ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ 2: [NUMBER], s/nGONZREKNKPG1 із сім картою оператора Київстар [NUMBER] та віртуальною сім-картою [NUMBER] (разом із коробкою від телефону); наручного годинника «Apple Watch Series 5», s/nGY6C15AZMLTQ у оригінальній коробці; носія інформації формату micro SD марки «SanDisk» 32Gb № 8474XV16219H відмовлено, оскільки заявником не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження. (а.с. 35-36 т.1) Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року (справа №757/27552/23-к) скасовано арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2023 року у справі №757/5512/23-к, а саме: з ноутбуку марки "Dell" моделі "Inspiron 15 3000", серійний номер (далі S/N) 6jvy2k2 із зарядним пристроєм; мобільного телефону марки "IPhone XS", imei1: [NUMBER] , imei2: [NUMBER] , S/N: GONZREKNKPG1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар № [NUMBER] та віртуальною сім-картою № [NUMBER] (разом із коробкою від телефону); наручного годинника "Apple Watch Series 5", моделі "А 2093, S/N GY6C15A2MLTQ" у оригінальній коробці; носія інформації формату micro-SD марки "SanDisk" 32 Gb № 8474XV16219H. (а.с. 37- 38 т. 1) З копії відповіді ГСУ НПУ від 20 листопада 2023 року встановлено, що адвокат Смоляк І.А. звертався із заявою до Національної поліції України про повернення тимчасово вилученого майна на підставі ухвал про скасування арешту з майна, проте йому повідомлено, що подальше досудове розслідування доручено слідчим СУ ГУНП у м. Києві та здійснюється слідчими слідчого відділу Дарницького управління ГУНП у м. Києві; копію його заяви було направлено до відповідного органу досудового розслідування (а.с. 45 зв., 46- 47 т. 2). З інформації щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12020000000000375, відомості якого внесені до ЄРДР 14 квітня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 361, ч. 2 ст. 361(чинна до 02.04.2022 ) за матеріалами Департаменту кіберполіції Національної поліції України. 18 вересня 2023 року підслідність визначена за слідчим управлінням ГУНП у м. Києві, з 03 жовтня 2023 року підслідність визначена за слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві. [PERSON] і [PERSON] по справі у процесуальному статусі - свідка. Станом на визначення підслідності копії ухвал про скасування були відсутні в матеріалах кримінального провадження. До Дарницького УП ГУНП у м. Києві копії ухвал надійшли лише 08 грудня 2023 року. 22 січня 2024 року майно було повернуто. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року (справа №?757/27552/23?к) розглянуто скаргу, подану 28 грудня 2023 року адвокатом Смоляком І.А на бездіяльність слідчого, зобов`язано слідчого повернути майно, вилучене під час обшуку. Із ухвали встановлено, що 12 грудня 2023 року адвокат Смоляк І.А., діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звертався до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві із заявою про повернення майна. Застосовані норми права. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Норми статей 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, ці норми не заперечують наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «;Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що громадянинові відшкодовується (повертається), в тому числі заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, і моральна шкода. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 22 ЦК України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Мотиви і висновки суду. Із аналізу нормативно-правових норм суд встановив, що притягнення держави та посадових осіб до цивільної відповідальності передбачає наявність обов`язкових елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії, шкода та причинний зв`язок між ними. Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» деталізує випадки об`єктивної відповідальності держави за шкоду, заподіяну у зв`язку з кримінальним процесом та іншими процесуальними обмеженнями прав громадян. Власник або інший володілець майна має право звертатися до суду з позовом про захист права власності у цивільному порядку, навіть якщо його права порушено в межах кримінального провадження. У разі порушення права власності особа, незалежно від її участі у кримінальному провадженні, може звертатися із клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, що безпосередньо стосуються її прав, обов`язків або законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 р. у справі №461/233/17-ц). Отже, для притягнення держави до відповідальності необхідна наявність трьох умов: неправомірні дії органу, заподіяння шкоди та причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) органу і заподіяною шкодою. Доведення цих умов покладається на позивача (ст. 1174 ЦК України). При цьому суд повинен оцінити обставини, що підтверджують факт заподіяння моральних або немайнових страждань, характер дій (бездіяльності), розмір чи матеріальну форму шкоди, а також інші важливі для вирішення спору факти. Законодавство та судова практика також гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування (ст. 24 КПК України, ст. 303 КПК України). Проте реалізація права на оскарження та задоволення скарги слідчим суддею не є автоматичною підставою для відшкодування моральної шкоди, а визнання бездіяльності посадових осіб не свідчить беззаперечно про завдання шкоди (постанова Верховного Суду від 22.04.2020 року, справа №520/9306/17). Матеріали справи підтверджують, що у кримінальному провадженні №12020000000000375 від 14.04.2020 р. проводилось досудове розслідування, підслідність якого змінювалася кілька разів. Обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді, протокол складено із дотриманням ст. 234 КПК України, із залученням адвоката. Під час обшуку було вилучено майно (ноутбук, мобільний телефон, наручний годинник, носій інформації та грошові кошти) відповідно до ст. 234, 236, 237 КПК України та накладено арешт відповідно до ст. 170, 174 КПК України. Позивачі були свідками у кримінальному провадженні. Ухвалами від 05.09.2023 року та 05.10.2023 р. скасовано арешт майна, проте факт скасування арешту сам по собі не тягне безумовного цивільно-правового наслідку і не є доказом заподіяння моральної шкоди. Також судом встановлено, що до 08 грудня 2023 року органу досудового розслідування не було відомо про скасування арешту з майна. До органу досудового розслідування із заявою про повернення майна позивачі через представника звернулись 12 грудня 2023 року та в подальшому до суду 28 грудня 2023 року зі скаргою на дії органу досудового розслідування, за результатами розгляду якої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2024 року зобов`язано повернути майно, яке фактично було повернуто 22.01.2024 р. Позивачами не подано належних, допустимих та достатніх доказів неправомірності дій чи бездіяльності посадових осіб, факту заподіяння шкоди та причинного зв`язку між такими діями і заявленою шкодою. Вилучення та утримання майна здійснювалося на підставі ухвали слідчого судді відповідно до вимог КПК України, що свідчить про наявність правової підстави для тимчасового обмеження права власності. Посилання позивача на відсутність доказів щодо майна як знаряддя або предмету злочину не свідчить про незаконність дій органу досудового розслідування. Скасування арешту майна у подальшому саме по собі не означає, що первинна правова підстава була відсутня або незаконна. Позивачі не надали достатніх доказів на підтвердження незаконності дій органу досудового розслідування щодо арешту майна, незаконного його утримання та заподіяння моральної або матеріальної шкоди. Отже, позивачі не довели наявності правових підстав для визнання дій органу досудового розслідування незаконними, неналежного здійснення обшуку або арешту майна. Таким чином, відсутні підстави для висновку про незаконність дій органу досудового розслідування, так само які і вимоги безпідставного утримання майна. Усі заявлені вимоги ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку відмовити у позові за необґрунтованістю. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позові відмовлено, а позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed