Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

[PERSON] 23.09.2025 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ,в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . На обгрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0939 га з кадастровим номером 3510600000:50:263:0001, призначену для будівництва та обслуговування вказаного жилого будинку (присадибна ділянка). Звернувшись до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, державним нотаріусом Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області 27.07.2021 заведено спадкову справу №124/2021 та 12.06.2025 на її ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на згадану вище земельну ділянку. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено, оскільки новий житловий будинок (старий будинок знесений) був побудований у 1979 році на підставі дозволу №2 на виконання будівельних робіт від 12.09.1978, але не був прийнятий в експлуатацію, державна реєстрація права власності на ім`я спадкодавця щодо цього спадкового майна не проведена, тобто документи, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок, відсутні. Зазначені обставини, які унеможливлюють її право на отримання спадщини за законом, змусили звернутися до суду з цим позовом. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, однак у позовній заяві одночасно просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги задовольнити. Також просила понесені нею судові витрати віднести на її рахунок. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м.Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1974, посвідченого державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бургаз В.Я. 26.08.1974 за р.№2415, право власності на який зареєстровано Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації Знам`янська дільниця №2 Кіровоградської області 10.09.1974 та записано в реєстрову книгу за №20 під реєстровим номером 3721. Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської Ради депутатів трудящих №404 від 24.10.1974 [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] . Згідно з дозволом №253 від 15.11.1974 управління головного архітектора м.Знам`янка дозволило [PERSON] виконання будівельних робіт по зведенню індивідуального житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі генерального плану, затвердженого головним архітектором міста Знам`янка 1974 року, та договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської Ради депутатів трудящих №404 від 24.10.1974. Також на ім`я [PERSON] управлінням головного архітектора м.Знам`янка видано дозвіл №2 від 12.09.1978 на виконання будівельних робіт по зведенню індивідуального житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі генерального плану, затвердженого головним архітектором міста Знам`янка 1978 року, та договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської Ради депутатів трудящих №367 від 14.09.1978. Строк виконання робіт - 14.09.1979. Забудовник, зокрема, відповідав за введення в експлуатацію частково або повністю житлового будинку без приймання його державною комісією. Як свідчать відомості, надані 25.03.2025 за №100 Знам`янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» на запит нотаріуса, померлому [PERSON] належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1974, посвідченого державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бургаз В.Я. 26.08.1974 за р.№2415, право власності на який зареєстровано Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації Знам`янська дільниця №2 Кіровоградської області 10.09.1974 та записано в реєстрову книгу за №20 під реєстровим номером 3721. Станом на 25.03.2025 побудований новий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами у 1979 році (старий будинок знесений) на підставі дозволу №2 на виконання будівельних робіт від 12.09.1978, але на той час не був прийнятий в експлуатацію. Такі ж відомості щодо житлового будинку містяться в технічному паспорті на будинок, виготовленому станом на 20.01.2025 на замовлення позивачки. Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради №83 від 09.03.1989 вулицю Жданова, на якій розташований будинок, перейменовано на [ADDRESS] , що підтверджується відповідним записом в домовій книзі. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з відомостями, наданими виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області 14.01.2025 за №13.01-11/20/1, померлий [PERSON] з 1979 року і до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] (позивачка в цій справі). Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області 27.07.2021 заведена спадкова справа №124/2021, заява про прийняття спадщини надійшла від позивачки, інші спадкоємці відсутні. Постановою державного нотаріуса Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвої Л.В. №365/02-31 від 12.06.2025, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на вказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно та у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем. Таким чином, позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому з часу відкриття спадщини вона належить їй та вона має право на спадкування вищезазначеного житлового будинку. Однак відсутність документів, які могли б підтвердити право власності та належність майна спадкодавцеві, а також відсутність державної реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем є перешкодою у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачки. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону України права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 (яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 №56), Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 і зареєстроване в Міністерстві Юстиції України від 18.02.2002 за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно необхідно керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 05.08.1992 не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та ЦК України слідує, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011 №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30.07.2012 №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який виготовлений станом на 20.01.2025 Знам`янським МКП «Бюро технічної інвентаризації», самовільних побудов не виявлено. Рік побудови будинку 1979, господарсько-побутових будівель та споруд 1978-1986 роки. Будь-які докази самочинного будівництва спірного будинку в матеріалах справи відсутні. Згідно з п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, те, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак у позасудовому порядку не має можливості реалізувати свої права на оформлення спадщини з причин відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок та правовстановлюючих документів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Outcome: approved