Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

26 вересня 2024 року заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Хіврич Р.М. звернувся до суду із вказаним позовом відповідно до якого просить: скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан №1, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 12 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101, номер відомостей про речове право 33663115). Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан №1, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 12 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101, номер відомостей про речове право 48641990). Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна контроль-пропускний пункт загальною площею 12 кв.м. літ. А, (ганок до літ. А, вбиральню літ. Б, паркан №1), який знаходиться на [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (код ЄДРПОУ: 02909973, адреса місцезнаходження: 69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд.118а, розрахунковий рахунок: UA438201720343180001000000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені в 2024 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 7 267,20 грн. В обґрунтування позову вказав, що 10.10.2019 [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) подано державному реєстратору Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиху Віталію Віталійовичу заяву про державну реєстрацію права приватної власності на будівлю контрольно - пропускного пункту [PERSON] , розташованого по [ADDRESS] . При цьому [PERSON] в заяві в графі «Вид реєстрації» було зазначено, що реєстрація пов`язана з виникненням права, а в графі «Кадастровий номер земельної ділянки» останньою було зазначено про його відсутність. До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] було долучено технічний паспорт, виданий 19.09.2019 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації», складений за замовленням [PERSON] , а також акт технічного обстеження, виданий 19.09.2019 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації». Згідно вказаного технічного паспорту, по [ADDRESS] розташовано контрольно-пропускний пункт Літ. А, побудований у 1991 році, який складається з коридору, приміщення, комори та туалету, загальною площею 12 кв.м. Також, згідно акту технічного обстеження в районі автостоянки по [ADDRESS] встановлено наявність нерухомого майна контрольно-пропускного пункту Літ. А та вбиральні Літ. Б. Державним реєстратором Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. 15.10.2019 прийнято рішення № 49156670 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на об`єкт нерухомого майна контрольно-пропускного пункту літ. А. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101), опис об`єкта: контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан № 1. В свою, чергу, Запорізькою обласною прокуратурою направлено лист на Міністерство юстиції України від 22.09.2022 щодо проведення камеральної перевірки державного реєстратора Пелиха В.В. Відповідно до акту від 03.11.2022 за результатами проведення камеральної перевірки встановлено, державним реєстратором прав на нерухоме майно Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. за результатами розгляду заяви [PERSON] проведено державну реєстрацію права власності без документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта та документа, що підтверджує присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, чим порушено вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону). Отже, наказом Міністерства юстиції України № 4920/5 від 03.11.2022 державному реєстратору Пелих В.В. анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В подальшому [PERSON] звернулась до Запорізького міського голови 23.10.2019 з заявою про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,45 га за адресою: [ADDRESS] для розташування платної охороняємої автостоянки. Таким чином, [PERSON] , подаючи вказану заяву, самостійно підтвердила факт відсутності станом на 23.10.2019 речових прав на ще несформовану та незареєстровану в Державному земельному кадастрі земельну ділянку. [PERSON] 29.10.2019 було подано до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстровану 01.11.2019 за №ЗП141193050751. Слід зазначити, що вказана декларація відсутня у відповідному Реєстрі будівельної діяльності за інформацією ДІАМ від 22.12.2021, що долучена до матеріалів позову. Вказаною декларацією [PERSON] задекларувала реконструкцію контрольно -пропускного пункту (Літ. А) та вбиральні (Літ. Б) по [ADDRESS] , проведену в період з 23.10.2019 по 27.10.2019. В подальшому, 06.11.2019 державним реєстратором Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. прийнято рішення № 49552612 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за номером 33663115 розділу реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1936480423101. При цьому, до заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.11.2019 [PERSON] було долучено технічний паспорт складений 05.11.2019 ФОП [PERSON] згідно якого контрольно - пропускний пункт літ. А, побудований в період з 1991 по 2019 роки, вбиральня літ. Б 1991 року будівництва. Також в технічному паспорті ФОП [PERSON] самовільно присвоєно адресу контрольно-пропускному пункту літ. А, а саме: [ADDRESS] . Однак, на запит Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя 31.05.2024 надійшов лист ФОП [PERSON] в якому зазначено, що інвентарна справа за адресою: [ADDRESS] не виготовлялась, у зв`язку з чим і не проводилась інвентаризація взагалі, із [PERSON] договору про проведення технічної інвентаризації не укладалось. У подальшому, рішенням Запорізької міської ради від 23.04.2021 №98/115 «Про надання дозволу гр. [PERSON] та розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для розташування платної охороняємої стоянки» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для розташування платної охороняємої автостоянки. Відділом у Каховському районі міськрайонного управління у Каховському районі та м. Новій Каховці ГУ Держгеокадастру у Херсонській області проведено державну реєстрацію 09.07.2021 земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, що розташована по [ADDRESS] . Запорізькою міською радою прийнято рішення від 10.09.2021 №69/64 «Про передачу в оренду [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для розташування платної охороняємої автостоянки». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 3192 від 01.11.2021 складеного Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Отже, договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] не укладався. У подальшому, [PERSON] [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 08.02.2022, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нарохою О.В. успадкував речові права на контрольно-пропускний пункт [PERSON] , розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 12 кв.м., опис об`єкта: контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан №1. Відповідач звертався до Запорізької міської ради про укладання договору оренди на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , однак йому було відмовлено. З посиланням на ст. 124 ЗК України прокурор зазначає. що, [PERSON] намагалась отримати позаконкурсною процедурою право на укладання договору оренду землі шляхом розміщення самочинно збудованого на ній нерухомого майна, тобто рішення Запорізькою міською радою прийнято рішення від 10.09.2021 № 69/64 «Про відведення та передачу в оренду [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для розташування платної охороняємої автостоянки» не було реалізовано у зв`язку зі смертю останньої, а її спадкоємець [PERSON] у подальшому звертався до Позивача про укладення з ним договору оренди землі. Однак не надав необхідний пакет документів, який зазначено Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради у відповіді на звернення Відповідача 08.02.2023. Також, згідно інформації ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (лист №1180 від 05.09.2023) технічна інвентаризація об`єктів нерухомості, розташованих по [ADDRESS] фахівцями ТОВ «ЗМБТІ» не проводилась, інвентаризаційні справи не заводились. Згідно інформації виконавчого комітету Запорізької міської ради від 18.10.2023 та від 05.04.2024, за інформацією Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради та архівними даними, переданими виконавчими органами Запорізької міської ради, які здійснювали присвоєння та зміну поштових адрес об`єктами нерухомого майна в місті Запоріжжя, відсутня інформація щодо розпорядчих документів про присвоєння поштової адреси об`єктами нерухомості, розташованими на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108 по [ADDRESS] . Також це підтверджується інформацією виконкому Запорізької міської ради від 05.04.2024. Крім того, листами від 18.10.2023 та від 05.04.2024 виконавчий комітет Запорізької міської ради повідомив про те, що договір оренди на земельну ділянку не укладений. Матеріалами геодезичної зйомки, проведеної сертифікованим інженером землевпорядником [PERSON] встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108 по [ADDRESS] розташований одноповерховий об`єкт нерухомого майна. Отже, вищевикладені фактичні обставини свідчать про те, що [PERSON] самочинно здійснила будівництво контрольно-пропускного пункту літ. А, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка в установленому земельним законодавством порядку останній не була надана в користування та зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості з метою отримання речового права на земельну ділянку комунальної власності без проведення земельних торгів. Щодо обґрунтування вимоги щодо скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав права власності на контрольно-пропускний пункт загальною площею 12 кв.м. літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101, номер запису про право власності 33663115), прокурор зазначає наступне: Державним реєстратором прав на нерухоме майно Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. за результатами розгляду заяви [PERSON] 15.10.2019 прийнято рішення № 49156670 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрації права приватної власності на будівлю контрольно-пропускного пункту [PERSON] , розташованого по [ADDRESS] за Заявником (номер запису 33663115) з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна. Зі змісту положень ч.4 ст.14 Закону слідує, що новий розділ у Державному реєстрі прав відкривається у випадку реєстрації речових прав на новостворений об`єкт. Запорізька обласна прокуратура звернулась з листом до Міністерства юстиції України від 22.09.2022 щодо проведення камеральної перевірки державного реєстратора Пелиха В.В. Відповідно до акту від 03.11.2022 за результатами проведення камеральної перевірки встановлено, державним реєстратором прав на нерухоме майно Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. за результатами розгляду заяви [PERSON] прийнято рішення №49156670 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрації права приватної власності на будівлю контрольно-пропускного пункту літ. А, розташованого по [ADDRESS] за [PERSON] (номер запису 33663115) на підставі: технічного паспорта виданого, 19.09.2019 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації», складеного за замовленням [PERSON] та акту технічного обстеження, виданого 19.09.2019 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації». Разом з цим, відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок), для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості з Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. При цьому спрощена процедура державної реєстрації, передбачена положенням пункту 42 Порядку стосовно об`єктів нерухомого майна, які закінчені будівництвом до 05.08.1992, а саме на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них не застосовується, оскільки об`єкт нерухомого майна, зазначений у Заяві (контрольно - пропускний пункт літ. А) не відноситься до категорії таких об`єктів. Також, в акті камеральної перевірки від 03.11.2022 зазначено, що [PERSON] не було подано, а держаним реєстратором Пелихом В.В. не витребувано документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта та документ щодо присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна. Отже, державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. проведено державну реєстрацію права власності без документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна, чим порушено вимоги пунктів 1,2 частини 1 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону). І враховуючи вищевикладене, наказом Міністерства юстиції України № 4920/5 від 03.11.2022 державному реєстратору Пелих В.В. анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. державну реєстрацію права власності [PERSON] на контрольно-пропускний пункт Літ. А, за адресою: [ADDRESS] проведено з порушенням пунктів 12, 41 Порядку № 1127 та ст. 10, 23 Закону. Вказані факти свідчать про незаконність цієї державної реєстрації прав. Скасування державної реєстрації права власності на будівлю контрольно-пропускного пункту Літ. А, розташованого по [ADDRESS] усуне перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108 її власником Запорізькою міською територіальною громадою в особі Запорізької міської ради. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості 08.12.2022 зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину. Таким чином, у разі скасування лише державної реєстрації права власності [PERSON] , виходячи з положень ч. 3 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» відповідне право повернеться у стан, що існував до такого скасування, тобто власником майна вважатиметься [PERSON] , що не призведе до ефективного захисту прав та інтересів Запорізької міської територіальної громади. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, для забезпечення повного поновлення інтересів держави необхідно заявити позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] та [PERSON] на контрольно-пропускний пункт загальною площею 12 кв.м. літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан №1 за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101). Щодо обґрунтування вимоги про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна контрольно-пропускний пункт літ. А загальною площею 12 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101) який знаходиться на [ADDRESS] , прокурор зазначає, що нормами ст. 90, 95, 102-1 Земельного кодексу України визначено, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок, землекористувачі та особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки або з інших передбачених законом підстав. Таким чином, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на неї. Разом з цим, при зверненні 10.10.2019 [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) до державного реєстратора Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха Віталія Віталійовича з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрації права приватної власності на об`єкт контрольно-пропускний пункт літ. А, розташований по [ADDRESS] в графі «Вид реєстрації» було зазначено, що реєстрація пов`язана з виникненням права, а в графі «Кадастровий номер земельної ділянки» останньою було зазначено про його відсутність. Отже, вказана заява не містить відомостей про речові права на земельну ділянку, на якій знаходився об`єкт житлової нерухомості контрольно-пропускний пункт літ. А. Відповідно до листа виконавчого комітету Запорізької міської ради від 05.04.2024 №05264/03.3-20/03 встановлено, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108 площею 0,4242 га по [ADDRESS] відсутній. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, що також підтверджується листом виконавчого комітету Запорізької міської ради від 05.04.2024. Містобудівний кадастр не містить інформації щодо реєстрації паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: [ADDRESS] на замовників [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] жодних прав на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108 не набула, але побудувала на ній контрольно - пропускний пункт літ. А., загальною площею 12 кв.м. Зважаючи на відсутність у [PERSON] відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та відсутність відповідного дозволу на будівництво контрольно-пропускного пункту літ. А загальною площею 12 кв.м, останній є об`єктом самочинного будівництва. Так, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, [PERSON] , а в подальшому [PERSON] в результаті успадкування, не набули права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна контрольно-пропускний пункт літ. А. загальною площею 12 кв.м. по [ADDRESS] . Слід зазначити, що [PERSON] , здійснюючи будівництво вказаного об`єкта нерухомого майна контрольно-пропускного пункту літ. А без правовстановлюючих документів на земельну ділянку та без отримання документів, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт, усвідомлювала незаконність своїх дій щодо забудови земельної ділянки комунальної форми власності та наслідки. Таким чином, [PERSON] діяла недобросовісно, порушуючи право власності територіальної громади міста на земельну ділянку. При цьому [PERSON] , вчиняючи дії, спрямовані на здійснення державної реєстрації контрольно-пропускного пункту літ. А, не могла не усвідомлювати їх протиправність з огляду на відсутність правовстановлюючих документів не земельну ділянку, на якій розташоване майно. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За правовим висновком, викладеним у постанові ВПВС від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22 за обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстроване за певною особою без дотримання визначеного ст. 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно збудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна. Отже, належними вимогами, які може заявити особа власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинне побудоване майно. Водночас задоволення судом вимоги лише щодо знесення самочинно побудованого нерухомого майна ускладнить виконання судового рішення, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишиться запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан №1, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 та 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з викладеного, [PERSON] є належним відповідачем за вимогою про знесення об`єкта самочинного будівництва контрольно - пропускного пункту літ. А розташованого за адресою: [ADDRESS] , тому що він є останнім набувачем цього об`єкта. При цьому, в порушення вимог ст. 375 Цивільного кодексу України, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 26, 29 «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництво здійснено без дотримання містобудівної документації, зокрема містобудівельних умов та обмежень проектування об`єкта будівництва. У зв`язку з викладеним з урахуванням положень ст. 152 Земельного кодексу України, ч. 1, 2, 4 ст. 376 та ст. 391 Цивільного кодексу України контрольно -пропускний пункт літ. А, за адресою по [ADDRESS] є самочинно збудованим та підлягає знесенню Відповідачем. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 справу передано в провадження судді Зарютіна П.В. 27 вересня 2024 року була постановлена ухвала суду про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду та ухвала про задоволення заяви позивача про забезпечення позову. 03 грудня 2024 року було постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті. 07 липня 2025 року головуючим суддею була написана заява про самовідвід. 08 липня 2025 року була постановлена ухвала про задоволення заяви про самовідвід. 10 липня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження судді Худіної О.О. Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні прокурор Калниш Д.О. підтримав позов на підставі доводів, викладених у останньому, суду пояснив, що [PERSON] [INFO] здійснила самочинне будівництво контрольно-пропускного пункту літ. А у складі: контрольно-пропускного пункту літ. А, ганку до літ. А, вбиральні літ. Б, паркана № 1, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, та в подальшому незаконно зареєструвала за собою право власності на вказаний об`єкт самочинного будівництва. Набуття права власності [PERSON] на вказаний об`єкт самочинного будівництва відбулось під видом його реконструкції, за відсутності в неї права користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій він розташований. В подальшому [PERSON] намагалась позаконкурсною процедурою отримати право користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108. [INFO] [PERSON] померла, а [PERSON] успадкував право власності на вказаний об`єкт самочинного будівництва. Починаючи з 2021 року до теперішнього часу, [PERSON] не оформлено право користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, на якій розташовано об`єкт самочинного будівництва. Вказані обставини підтверджуються доказами: 1) матеріалами реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1936480423101, копії яких наявні в матеріалах справи, які підтверджують обставину неподання [PERSON] всіх необхідних документів, необхідних для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (документів про право користування землею, присвоєння адреси тощо); 2) актом від 03.11.2022, складеним за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В.В., копія якого наявна в матеріалах справи, яка підтверджує незаконність державної реєстрації права власності [PERSON] на об`єкт самочинного будівництва; 3) витягом та відомостями з Державного земельного кадастру про земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії яких наявні в матеріалах справи, які підтверджують обставину відсутності в [PERSON] , [PERSON] та будь яких інших осіб права користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108; 4) технічними паспортами та актами, виготовленими 19.09.2019 та 05.11.2019, листом ФОП [PERSON] від 31.05.2024, копії яких наявні в матеріалах справи, які підтверджують обставину існування об`єкта самочинного будівництва, обставину неподання [PERSON] всіх необхідних документів для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт, обставину не проведення ФОП [PERSON] технічної інвентаризації вказаного об`єкта; 5) листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.09.2023 №1180, який підтверджує обставину не проведення ТОВ «ЗМБТІ» технічної інвентаризації та не заведення інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що також свідчить про те, що вказаний об`єкт є об`єктом самочинного будівництва та під видом реконструкції було здійснено його незаконну первинну державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 6) листами виконавчого комітету Запорізької міської ради від 18.10.2023 та від 05.04.2024, які підтверджують обставину відсутності інформації про присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомості, розташованим по [ADDRESS] , обставину відсутності договору оренди землі щодо земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108; 7) матеріалами геодезичної зйомки проведеної інженером-геодезистом, які підтверджують обставину розташування на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108 об`єкта самочинного будівництва. У судовому засіданні представник Запорізької міської ради Базік Д.О. підтримав позов прокурора, суду пояснив, що державна реєстрація права власності здійснена з порушенням, на земельній ділянці, яка не була відведена, здійснено самочинне будівництво. Оренда земельної ділянки оформлена не була. [PERSON] зверталася до ради з заявою про оренду земельної ділянки, була надана згода, однак оформлення права оренди не відбулося у зв`язку із смертю [PERSON] . [PERSON] також звертався із заявою про надання в оренду земельної ділянки. Останньому було запропоновано надати необхідний пакет документів, що зроблено не було. До теперішнього часу право користування земельною ділянкою не оформлено. Заяву [PERSON] розглянуто не було, офіційної відмови у наданні земельної ділянки не надавалось. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, розгляд справи проводився за участі його адвоката Вельможко О.О., який заперечував проти позову, суду пояснив, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Позивачем в будь-якому випадку пропущений строк звернення до суду з даною позовною заявою. Так позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності безумовно відноситься до справ, що мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ст.122 КАС України даний строк встановлено у 3 місяця, з заявою про поновлення даного строку позивач до суду не звертався. До вимоги про зобов`язання [PERSON] знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна також є підстави застосувати позовну давність, оскільки цей об`єкт за даними позовної заяви було збудовано до 2000р. Вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності, на нібито самовільний об`єкт нерухомості не є належним засобом захисту нібито порушеного права. З огляду на правові позиції Постанова ВП ВС від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22. Державної реєстрації права власності [PERSON] , про яку вказано у позові на теперішній час не існує, відповідно її не можна скасувати. Будь-яких підстав для скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вищевказаний об`єкт нерухомості в позові не вказано, це не випадково, оскільки ця державна реєстрація була проведена на підставі Свідоцтва про право на спадщину, позивних вимог про скасування (визнання недійсним даного свідоцтва) заявлено не було. Належних та допустимих доказів того, що контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральню літ. Б, паркан №1, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 12 кв.м. є самовільно збудованим об`єктом та його збереження порушує чиїсь законні права позивачем не подано. Твердження про те, що не було подано відповідної декларації спростовано копією декларації, яка знаходиться в матеріалах справи. Твердження про те, що не було проведено інвентаризації вказаного об`єкту нерухомості спростовується копією відповідного Технічного паспорту, який міститься в матеріалах справи, належних доказів той обставини, що цей документ є підробкою, на що безпідставно натякає позивач, належними доказами не підтверджено (відповідний вирок суду в матеріалах справи відсутній). Крім того, земельна ділянка, на якій знаходиться вказана споруда була виділена у користування [PERSON] в оренду на 10 років на підставі Рішення ЗМР від 10.09.21 р. № 69/64, на теперішній час це рішення не скасовано. Відповідач є правонаступником. Таким чином, знаходження вищевказаної споруди на вказаній земельній ділянці до 2031 р. ніяким чином не порушує ніяких законних прав Територіальної громади міста Запоріжжя. Відповідно до статті 376 ЦК України знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінена на предмет пропорційності такого втручання. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 947/38994/20 (провадження № 61-5435св24) вказано, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування та інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21) викладено висновок про те, що за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України. Позов може бути пред`явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов`язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення (постанова Верховного Суду від 15 травня 2024 року у справі № 459/2076/21, провадження № 61-8047св23). У постанові Верховного Суду від 18 червня 2024 року у справі № 204/8412/23 (провадження № 61-3803св24) зазначено, що з урахуванням змісту статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в поєднанні з приписами статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за вимогами про знесення самочинного будівництва можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, а також інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. За загальним правилом у справах про знесення самочинного будівництва позивач зобов`язаний довести не лише факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника (співвласника) чи користувача земельної ділянки таким самочинним будівництвом. Лише у випадку доведеності порушення самочинним будівництвом прав позивача, знесення самочинного будівництва можливо оцінювати на предмет можливості його застосування як крайнього заходу впливу на забудовника (постанова Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 947/38994/20, провадження № 61-5435св24). На теперішній час вказана земельна ділянка не знаходиться у користуванні Територіальної громади міста Запоріжжя відповідно дана споруда нічиїх законних прав не порушує, відповідно ніяких законних підстав для застосування ст. 376 ЦК України на період дії вищевказаного рішення ЗМР № 98/115 не має. У зв`язку із вказаним в задоволенні вищевказаного позову просив відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, представника міської ради, представника відповідача, дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. \~\~Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша\~статті 373 ЦК України). Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої\~\~статті 14 Конституції України\~про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності на землю гарантується\~Конституцією України\~(частина друга\~статті 373 ЦК України). \~\~\~Відповідно до\~статті 83 ЗК України\~землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Згідно з частиною п`ятою\~статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності\~щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції,\~можуть передавати об`єкти права комунальної власності\~у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам,\~здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Як встановлено судом: Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 49156670 від 15 жовтня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Пелих В.В., Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області було проведено державну реєстрацію права власності на контрольно пропускний пункт літ. А, що розташований [ADDRESS] за [PERSON] (т.1 а.с.32). Факт права власності також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.1 а.с.141-145). 19 вересня 2019 року Регіональним бюро технічної інвентаризації, на замовлення [PERSON] було виготовлено Технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] (т.1 а.с.73-78). 05 листопада 2019 року на замовлення [PERSON] було виготовлено ФОП [PERSON] . Технічний паспорт на громадську будівлю з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с.79-83). Суд критично відноситься до інформації від 31.05.2024, наданої ФОП [PERSON] щодо відсутності інвентарної справи за адресою: [ADDRESS] , оскільки інших даних, які б підтверджували факти підроблення Технічного паспорту виготовленого 05.11.2019 ФОП [PERSON] , матеріали цивільної справи не містять (т. 1 а.с.84). Крім того, додана до матеріалів зазначена інформація є копією документу неналежної якості. Також до матеріалів справи доданий Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо реконструкції контрольно пропускного пункту (літ. А) та вбиральні (літ. Б) за адресою: [ADDRESS] , а не торгового павільйону, як вказує прокурор у позові (т.1 а.с.85-90). Департаментом Державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області 01.11.2019 було зареєстровано Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, за реєстраційним номером ЗП141193050751 (т.1 а.с.91- 97). Згідно із вказаною Декларацією замовником виступала [PERSON] , об`єктом реконструкція контрольно пропускного пункту (літ. А) та вбиральня (літ.Б) за адресою [ADDRESS] . 23.10.2019 [PERSON] звернулася із заявою про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки, за адресою [ADDRESS] , для розташування платної охороняємої автостоянки (т.1 а.с.100). Факт звернення також підтверджується іншими матеріалами справи (т. 1 а.с.138-140). Рішенням Запорізької міської ради за № 98/115 від 23.04.2021 гр. [PERSON] було надано дозвіл на розроблення в установленому порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , для розташування платної охороняємої автостоянки та подальшої передачі її в оренду (т.1 а.с.98). Вказане рішення не оскаржене та не скасоване. \~ До матеріалів цивільної справи доданий Витяг з Державного змеленого кадастру про земельну ділянку НВ-65095264432021 від 09.07.2021, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:07:032:0108, розташована у [ADDRESS] , цільове призначення 12.11 Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. Вид використання для розташування платної охороняємої автостоянки. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 12.05.2021 ФОП [PERSON] , [PERSON] , орган, який зареєстрував земельну ділянку Відділ у Каховському районі Міськрайонного управління у Каховському районі та м. Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Витяг надано на заяву [PERSON] ( т. 1 а.с33-38). На замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у [ADDRESS] , для розташування платної охороняємої автостоянки (т. 1 а.с.41). До вказаного проекту додані наступні документи: -ФОП [PERSON] було узгоджено із [PERSON] . Технічне завдання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яке є додатком до Договору (т.1 а.с.51-68). -Документальна інформація від 24.09.2020, надана Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради, згідно якої з приводу відведення земельної ділянки гр. [PERSON] в оренду по [ADDRESS] , для розташування платної охороняємої автостоянки, замовником подані до управління майнові документи, які підтверджують належність йому об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] (т.1 а.с.43); -Повідомлення Р-11622- ІІІ від 23.10.2019 Виконавчого комітету Запорізької міської ради про звернення [PERSON] з питання щодо дозволу на оренду земельної ділянки по [ADDRESS] (т.1 а.с.44); -За результатами розгляду звернення [PERSON] з питань надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] , Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради 17.01.2020 надано пояснення щодо підготовленого проекту землеустрою (т.1 а.с.45-49), а також надано документальну інформацію на запит [PERSON] витяги з генерального плану, з плану існуючих планувальних обмежень та з плану зонування (т.1 а.с. 69-72); Рішенням Запорізької міської ради № 69/64 від 10.09.2021 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] гр. [PERSON] . Встановлено та затверджено межі і розмір земельної ділянки по [ADDRESS] для розташування платної охороняємої автостоянки, згідно з планом, за рахунок земель Запорізької міської ради. Передано [PERSON] в оренду строком на 10 років земельну ділянку по [ADDRESS] для розташування платної охороняємої автостоянки (т.1 а.с.99). Вказане рішення оскаржене, скасовано не було. Враховуючи викладене, факт звернення гр. [PERSON] із заявою про надання спірної земельної ділянки в оренду, та позитивного рішення з приводу цього звернення, не заперечується як учасниками провадження, так і матеріалами справи. Реалізація права оренди земельної ділянки не відбулася у зв`язку із смертю заявниці [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому право власності нерухомим майном, розташованим за адресою [ADDRESS] , ані при розгляді заяви про надання в оренду земельної ділянки з комунальної власності, ані прийняття позитивного рішення та надання дозволу на таку оренду, ніким не оспорювалося. Суд вважає, що не є достатніми доказами незаконності набуття права власності на нерухоме майно у [ADDRESS] [PERSON] . Наказ МЮУ від 03.11.2022 та акт за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В.В. від 03.11.2022, адже вказані документи стосуються порушень допущених саме держреєстратором при вчиненні дій, та прямо не вказують на відсутність правових підстав для набуття права власності [PERSON] на нерухомість. Так у самому акту перевірки є вказівка на необхідність зупинення розгляду заяви щодо реєстрації, а не на безумовне відсутність права (т.1 а.с.101- 105). До матеріалів справи додані Витяги з ЄРДР від 23.12.2022 за ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, а також постанова про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 11.03.2024, постанова про залучення спеціаліста у кримінальному провадженні від 24.03.2023 (т.1 а.с.146-150), з яких вбачається проведення досудового розслідування, остаточне рішення по вищезазначеним питанням, суду не надавалось. Також додані копії матеріалів геодезичної зйомки проведеної інженером-геодезистом (копія сертифікату додається) у межах кримінального провадження № 42022082030000089 від 23.12.2022. Самі по собі вказані матеріали не є належними доказами на обґрунтування позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на контрольно-пропускний пункт літ. А, ганок до літ. А, вбиральня літ. Б, паркан №1, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 12 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1936480423101, номер відомостей про речове право 33663115). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 687 від 08.12.2022) [PERSON] отримав спадщину, що залишилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (актовий запис про смерть № 3192 від 01.11.2021 (т.1 а.с.113-115). Спадщина на яку видано свідоцтво складається з контрольно пропускного пункту літ. А, розташованого за адресою: [ADDRESS] (т.1. а.с.106). Вказане свідоцтво визнано недійсним не було. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~\~\~Згідно з частинами першою, другою\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. \~Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої\~статті 375 ЦК України\~у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються\~статтею 376 ЦК України. \~\~\~За положеннями частини першої\~статті 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій\~статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта\~статті 376 ЦК України). Також за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята\~статті 376 ЦК України). Враховуючи викладене, суд ще раз наголошує, що право власності [PERSON] на нерухоме майно, за її життя не оспорювалося, та більш того, останній було надано дозвіл на оренду земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості. Шевченківською окружною прокуратурою м. Запоріжжя на адресу Запорізької міської ради неодноразово направлялися запити щодо вживання заходів претензійно правового характеру зі спірного питання (т.1 а.с.116-129). З відповіді від 05.04.2024 Виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про розгляд запиту Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя» вбачається, що департаментом правового забезпечення не виживались та не плануються вживатись заходи претензійно позовного характеру до фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.130-133) Судом надано оцінку документальній інформації від 22.12.2021 наданої Державною інспекцією архітектури та містобудування України відповідно до якої у Реєстрі будівельної діяльності за критеріями пошуку «Місцезнаходження об`єкта»: [ADDRESS] , та «Кадастровий номер ділянки»: 2310100000:07:032:0108, відомості щодо видачі/реєстрації документів дозвільного характеру відсутні (т.1 а.с.107-109). Вказаний документ не може слугувати належним доказом на обґрунтування позовних вимог. Так само, як і Документальна інформація надана ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.09.2023, згідно із якою фахівцями ТОВ «ЗМБТІ» (код ЄДРПОУ 03344941) технічна інвентаризація об`єктів нерухомості за адресою: [ADDRESS] не проводилась (т.1 а.с.110), адже [PERSON] не зверталась до даної юридичної особи, Технічний паспорт на об`єкт нерухомості було виготовлено 19 вересня 2019 року Регіональним бюро технічної інвентаризації (код ЄДРПОУ 38732103) [PERSON] отримав об`єкти нерухомості у спадщину, після чого провів їхню державну реєстрацію відповідно із вимогами закону. \~\~Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За\~статтею 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. \~\~Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів в юридичному складі, необхідному для виникнення права власності на нерухоме майно, але самостійного значення як підстава виникнення права власності не має. В подальшому реалізуючи своє право, [PERSON] звернувся до Запорізької міської ради із заявою про надання земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості в оренду (т.1 а.с.134-137). До теперішнього часу рішення щодо вказаного питання не прийняте. Доводи прокурора, вказані у позові про те, що у наданні земельної ділянки в оренду [PERSON] було відмовлено, на думку суду не заслуговують уваги, адже вони були повністю спростовані у судовому засіданні представником Запорізької міської ради. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57),\~від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду\~від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)\~(пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15 листопада\~1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналізуючи правові відносини, які склалися між власником земельної ділянки та фактичними користувачами останньої, суд прийшов до висновку про неефективність способу захисту, визначеного позивачем. Задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] , [PERSON] , а також про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна не здатне поновити у належний спосіб майнових прав міської ради. Постанова ВП ВС від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (2) вказує, що за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212ЦК України). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Враховуючи викладене, з огляду на те, що до теперішнього часу питання з оформлення оренди земельної ділянки між міською радою та відповідачем не вирішено, належними вимогами, які може заявити власник земельної ділянки у даному випадку, на думку суду є: стягнення з відповідача, як фактичного користувача земельної ділянки, коштів на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним залишити за позивачем понесені при розгляді справи судові витрати.

Outcome: dismissed