Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 20.06.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається наступне. Позивач вказує, що 03.05.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03597-07/2024. Відповідач свої\~зобов`язання щодо\~погашення заборгованості\~не виконав,\~у зв`язку\~із чим\~сума заборгованості\~склала: 38 610 (тридцять вісім шістсот десять) грн, з яких: 11\~700 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 21 060 грн - заборгованості за відсотками, 5 850 - заборгованість за штрафними санкціями. Між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 19.11.2024 було укладено Договір факторингу № 191124/2, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відтак, згідно витягу з Реєстру боржників, який є невід`ємним додатком до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму 38610,00 грн, з яких: 11700,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 21060,00 грн заборгованість за процентами, 5850,00 - сума заборгованості за штрафними санкціями. Зазначену суму заборгованості та судові витрати просив стягнути з відповідача. До суду 11.08.2025 надійшов відзив від [PERSON] , в якому останній зазначив, що позивач не надав докази належної передачі прав вимоги та оплати договору факторингу, боржника не було повідомлено про зміну кредитора, сума стягнення є необгрунтованою, сума штрафу є безпідставною. Вказав, що умови договору кредитування не були відомі позивачу, а також відсутні докази надходження коштів на рахунок позивача. У відзиві посилається на те, що укладення договору онлайн суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». З огляду на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, визнати недійсною передачу вимог кредитора, зменшити суму гіпотетичного боргу, а в подальшому скасувати борг, так як само по собі кредитування безробітного інваліда 3 групи інвалідності ( [PERSON] ) є ризиковим капіталовкладенням. До суду 19.08.2025 надійшла відповідь на відзив. Позивач вказав, що саме Відповідач ініціював укладення електронного договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповіді на відзив зазначає, що фактично Відповідач не заперечує факт, але намагається показати, що Позивач не довів його належним чином. Зазначив, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Просив суд прийняти відповідь на відзив та долучені до нього матеріали. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. До суду 11.08.2025 від [PERSON] надійшов відзив у якому від просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, визнати недійсною передачу прав вимог через відсутність повідомлення боржника, зменшити суму гіпотетичного боргу. До суду 19.08.2025 від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Білотіл А.Г. надійшла відповідь на відзив, у якій просить прийняти до розгляду та долучити до матеріалів цивільної справи відповідь на відзив з додатками, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача понесені судові витрати та проводити розгляд справи без їх участі. Клопотання представника позивача в частині долучення матеріалів задоволено. У судовому засіданні 29.09.2025 у справу вступив представник відповідача Максимець В.І. на підставі довіреності від 15.09.2025, подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. До суду 16.10.2025 надійшла заява від представника відповідача щодо долучення до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення відповідача, довідку МСЕК, копію картки платника податків, а також щодо ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання представника відповідача задоволено. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили та інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Cуд прийшов до висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі не відкладаючи її розгляду. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 03.07.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03597-07/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного фону Відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 11 700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. У пункті 1.2. Договору сторони погодили, що кредит надається строком на 120 днів від дати отримання кредиту позичальником, протягом якого діє процента ставка у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування ним (п. 1.4.1. Договору). Відповідно до положень п. 1.3. Договору сторони погодили, що встановлений п. 1.2. строк може бути продовжено позичальником шляхом укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або кінцевого строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій або електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження строку кредитування договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в біг погіршення для споживача. Відповідач підписав вказаний Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «W0913», про що свідчить п. 2 Договору. Між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 19.11.2025 укладено Договір факторингу №191124/2, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Так, згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Згідно п. 1.2. Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги . Згідно долученого до матеріалів справи витягу із Реєстру боржників, який є невід`ємним додатком до вказаного договору факторингу, заборгованість за кредитним договором, укладеним із відповідачем складає 38610,00 грн, з яких: 11700,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 21060,00 грн заборгованість за процентами, 5850,00 - сума заборгованості за штрафними санкціями. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Як вже було встановлено судом, кредитні договори у справі, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразових ідентифікаторів, який були надіслані на номер мобільного телефону відповідача, що повністю узгоджується із процедурою укладення кредитного договору, визначеною Законом України «Про електронну комерцію». Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 03.05.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03597-07/2024, який підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису. В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором передано позивачу ТОВ «ЄАПБ» на підставі договору факторингу. Передача права вимоги підтверджується платіжною інструкцією від 22.11.2024 №545. Факт зарахування коштів позичальнику первісним кредитором підтверджено листом №3466.250423101013 від 23.04.2025 про зарахування коштів 03.07.2024 в сумі 11 700 грн. на карту 5457-08ХХ-ХХХХ-5057, номер транзакції в системі iPay.ua 442714330. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №03597-07/2024 від 03.07.2024, станом на 20.06.2025 року, заборгованість відповідача становить 38 610 (тридцять вісім шістсот десять) грн, з яких: 11\~700 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 21 060 грн - заборгованості за відсотками, 5 850 - заборгованість за штрафними санкціями. Факт зарахування коштів представник відповідача [PERSON] підтвердив у судовому засіданні, зазначивши, що його син, відповідач по справі, отримав вказаний кредит. Він намагався врегулювати питання повернення заборгованості із представником «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в телефонному режимі, визнаючи тіло кредиту та не погоджуючись із нарахованими відсотками та сумою штрафу. З наданих пояснень представника відповідача, суд дійшов висновку щодо підтвердження отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 11\~700 грн. Окрім того, судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 26.07.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29277-07/2024, який підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису. В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором передано позивачу ТОВ «ЄАПБ» на підставі договору факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору відповідачем взято на себе зобов`язання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати\~\~відсотки за користування кредитом,\~\~комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, здійснювати погашення\~\~кредиту\~\~щомісячними платежами, однак вказані зобов`язання \~не виконано в поному обсязі, що призвело до виникнення боргу на загальну суму 38 610 (тридцять вісім шістсот десять) грн, з яких: 11\~700 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 21 060 грн - заборгованості за відсотками, 5 850 - заборгованість за штрафними санкціями. Розглянувши позовну заяву, взявши до уваги аргументи викладені у відзиві, а також надані представником відповідача пояснення, у тому числі щодо зарахування відповідачу коштів, дослідивши наявні письмові докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, та і у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved