Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 28.04.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 25.04.2025. Позовна заява обґрунтована тим, що 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Позивач зазначав, що 19.01.2020 між первісним кредитором ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 106550 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону \~ \~ \~ \~відповідача. Сума виданого кредиту склала 2000 гривень на строк 30 днів. Позивач вказував, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10400 грн, що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 грн та за процентами в розмірі становить 8400 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 106550 від 19.01.2020 в сумі 10400 грн. та понесенні судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.05.2025 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 19.01.2020 між первісним кредитором ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 106550 про надання кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону \~ \~ \~ \~відповідача. Сума виданого кредиту склала 2000 гривень на строк 30 днів. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-18/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Встановлено, що відповідач умови договору порушив, кредитні кошти не повернув, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 106550 від 19.01.2020 в сумі 10400 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 2000 грн та відсотків в розмірі 8400 грн. Позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судових й збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача. Також позивачем понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню в сумі 3000 грн.

Outcome: approved