Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Сумської міської ради і просить суд визначити їй додатковий строк в один місяць з дати набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті бабусі [PERSON] , [INFO] . 11.09.2025 року до канцелярії суду від представниці Сумської міської ради за довіреністю Кравченко Д.В. надійшов відзив, в якому вона просить при винесенні рішення врахувати судову практику та прийняти законне і обґрунтоване рішення, не порушуючи прав та інтересів інших осіб та Сумської міської ради. Справу просить розглянути без участі представника Сумської міської ради. 18.09.2025 року до канцелярії суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив, в якому вона зазначила про те, що вона є донькою померлого [INFO] [PERSON] , та рідною сестрою позивачки [PERSON] . Не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Крім того, зазначила про те, що вона не подавала та буде подавати заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Справу просить розглянути без її участі. До початку судового засідання від представника позивачки адвоката Потураєва С.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 10, 14). [INFO] помер батько позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Сумської міської ради за актовим записом № 1475 (а.с. 11). 12.09.2025 року позивачка дізналась про смерть батька від поліції, отримала лікарське свідоцтво про його смерть та свідоцтво про смерть, організувала та провела його поховання, що підтверджено наявними у справі письмовими доказами (а.с. 11, 18-20). Батько позивачки був спадкоємцем першої черги після смерті його матері [PERSON] , а відповідно, бабусі позивачки, яка померла [INFO] (а.с. 21). За життя [PERSON] склала заповіт від 29.11.2016 року, згідно якому все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданих позивачкою медичних документів - консультаційного висновку від 06.04.2024р. [PERSON] у квітні 2024 року отримав травму закриті багатошарові внутрішньосуглобові переломи обох кісток правої гомілки зі зміщенням. Через важку травму у вересні 2024 року рішенням МСЕК [PERSON] визначена друга група інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату (а.с. 24, 25). Відповідно до відомостей, що містяться в амбулаторній картці [PERSON] , він був інвалідом ІІІ групи безтерміново з 2006 року. Відповідно до протоколу ЛКК від 12.08.2024р. №160 [PERSON] перебував на листку непрацездатності з 15.05.2024р. по теперішній час. Встановлений діагноз: консолідуючий перелом обох кісток правої гомілки з залишковим зміщенням в процесі фіксації гіпсовою пов`язкою. Значне порушення функції статики та ходи. Висновок: хворий непрацездатний та потребує продовження лікування, направлення на МСЕК. Відповідно до Діагностичного звіту від 09.09.2024р. мається багатоосколковий перелом нижньої третини великогомілкової та малогомілкової кістки правої кінцівки з зміщенням уламків по осі на 1/2 ширини кістки без ознак консолідації. Відповідно до довідки МСЕК від 09.09.2024р. [PERSON] визнаний особою з ізвалідністю ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату. 21.11.2025р. до канцелярії суду надійшов протокол опитування [PERSON] за її згодою від 22.10.2025р. З протоколу опитування [PERSON] \~вбачається, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1997 по 2007 роки. [PERSON] та [PERSON] є їхніми доньками. Після розірвання шлюбу з [PERSON] , вона з доньками залишилась проживати у будинку за адресою: [ADDRESS] , а колишній чоловік переїхав у квартиру до своєї матері [PERSON] . З 2009 року і по день її смерті [INFO] мати [PERSON] , - [PERSON] перебувала на утриманні в Сумському геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці, оскільки колишній чоловік зловживав спиртними напоями, і бабуся самостійно забажала проживати окремо від сина. Відносини з колишнім чоловіком не підтримувала, але діти спілкувались з батьком. Разом з дітьми періодично (по вихідним) відвідувала бабусю в закладі. Похованням бабусі займався пансіонат, а від доньок попросили замовити священника для її відспівування. [PERSON] відомо з розповідей дітей, що бабуся боялась, що її майно забере пансіонат, тому говорила, що квартиру буде заповідати синові [PERSON] , але про наявність заповіту дізналась лише після смерті колишнього чоловіка від доньок. [PERSON] також відомо, що у квітні 2024 року [PERSON] отримав важку травму ноги численні переломи, довго лікувався, отримав другу групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату. Він був єдиним сином у матері [PERSON] , спадкоємцем першої черги. Лише після його смерті [PERSON] стало очевидно, що він не встиг оформити спадкові права через важку хворобу та інвалідність. Відповідно до наявного у справі витягу зі спадкового реєстру від 10.07.2025р., інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , відсутня. Відповідно до постанови Верховного Суду від 4 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ст. 1270 ЦК України для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Якщо\~виникнення у\~особи права\~на спадкування\~залежить від\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття іншими\~спадкоємцями,\~строк для\~прийняття нею\~спадщини встановлюється\~у три\~місяці з\~моменту неприйняття\~іншими спадкоємцями\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. А відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що\~поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку\~визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З огляду на правові позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у Постанові від 23 листопада2020 року у справі № 315/714/19, гостре раптове захворювання, а також незначний пропущений строк звернення до нотаріуса після хвороби є поважними причинами пропуску строку для подання такої заяви. Подання позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Крім того, з огляду на однозначні положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України з моменту смерті батька у позивача виникає «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно від її батька і бабусі, яке батько в свою чергу, не встиг оформити після смерті бабусі. Таке\~«законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі). Таким чином, суд дійшов висновку, що у [PERSON] право на спадкування після смерті бабусі [PERSON] , залежало від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття її батьком [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом. Доказів відмови [PERSON] від прийняття спадщини матеріали справи не містять. Натомість, наявними у справі документами підтверджується важка та тривала хвороба [PERSON] з квітня 2024 року (через місяць після смерті його матері) в період закінчення 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (23.09.2024р. ), та аж до його смерті. В свою чергу, [PERSON] дізналась про наявність заповіту на батька вже після смерті батька, а про неприйняття ним спадщини (пропущення ним строку) від нотаріуса при зверненні з метою подати заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що причини, з яких було пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, є поважними, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~Сумської міської\~ради про\~визначення додаткового\~строку для\~подачі заяви\~про прийняття\~спадщиниє обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved