Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у січні 2025 року від представника позивача Кудіної Анастасії Вячеславівни надійшла зазначена позовна заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № 18610-04/2024 у розмірі 48 300 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимоги позивач зазначив, що згідно з відповідними договорами факторингу до нього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , яка утворилась внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором про надання фінансового кредиту № 18610-04/2024 від 15 квітня 2024, укладеного з ТОВ «Стар файненс Груп» у розмірі 48 300 грн, з яких: 13 800 грн основна сума заборгованості; 34 500 грн заборгованість за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредити у строки, визначені цим договором. Суд ухвалою від 14 березня 2025 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копія ухвали від 14 березня 2025 року та копія позовної заяви з додатками направлялась відповідач отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 067026465424. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Суд встановив, що між ТОВ «Стар файненс Груп» та [PERSON] 15 квітня 2024 року укладений Договір про надання фінансового кредиту № 18610-04/2024, підписаний електронним підписом позичальника у формі одноразового ідентифікатора: W3565, відповідно до якого, [PERSON] отримала у кредит 13 800 грн, строком на 100 днів, дата повернення кредиту 23 липня 2024 року, з процентною ставкою 2,50% в день,. Кошти надані у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, з використанням реквізитів платіжної картки5167-80хх-хххх-1690. Між первісним кредитором та позивачем, укладений Договір факторингу від 29 липня 2024 року № 29072024, згідно з яким до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту від 15 квітня 2024 року № 18610-04/2024 у розмірі 48 300 грн, з яких: 13 800 грн основана сума боргу; 34 500 грн заборгованість за відсотками (Акт прийому передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 29 липня 2024 року № 29072024; витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072024 від 29 липня 2024 року). Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства ( стаття 526 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України). За статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Отже, суд встановив, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання згідно з умовами Договору про надання фінансового кредиту від 15 квітня 2024 року № 18610-04/2024, що призвело до виникнення кредитної заборгованості у розмірі 48 300 грн, у тому числі: основного боргу 13 800 грн, за простроченими відсотками 34 500 грн, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з цим, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved