Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з цим позовом та в обґрунтування вимог зазначив таке. 18.09.2024 після гучного скандалу з нецензурними образами учнів, який був знятий на відео та розміщений у соцмережах, директорка приватного закладу «Ліцей сучасної освіти» [PERSON] вийшла в прямий ефір на Facebook з Кельнської площі м. Дніпро. Виправдовуючись, вона заявила: «У нас страна бля*ей и связей», «У нас нет истинных патриотов (…) И общество у нас полное г**но (…) У нас в конце концов президент по фортепиано половым органом играет (…).У нас общество двойных стандартов и выгоды, исключительной выгоды (…) У нас каждый человек двуличный. Никто никогда не говорит правду». Говорила вона російською мовою, назвавши її «днепровской». Вважає, що слова відповідача є антидержавними, принижують та ганьблять державу, а також національну честь та гідність позивача як громадянина України, тим паче у розпалі кривавої боротьби з рашистською навалою. Відповідач шельмовала його і як жителя ж/м Західний. «Я не живу на [PERSON] , - сказала вона. - Я поняла, что маргиналам там в принципе помогать нечего. Я положила восемь лет жизни. Развила массив, а они… Я им всем должна преклоняться. Нет, до свидания! Хай маргиналы в своем г*вне копаются сами». «У меня есть человек, который четыре года пишет про меня гадости, и суд говорит: «Я боюсь, что он будет меня преследовать, поэтому вам відмовляю». «У нас есть законы? У нас нет законов. А этому человеку все безнаказанно». Це відповідач вказала з приводу того, що рішеннями Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2024 у справах №205/646/24 та №205/1262/24 в задоволені її позовів до нього про захист честі, гідності та ділової репутації було відмовлено. «Этот Доценко маразматик (... ) 75 лет идиоту, который просто неадекватный. Это понятно. Преследует. Он тупо полторы тысячи постов про меня написал. Это ж насколько нужно быть маразматиком». Кількість постів є вигадкою, щодо неадекватного, ідіота та маразматика навіть для оціночного судження повинні бути певні факти. Стверджуючи, що він переслідує її, відповідач перекручує факти. Він як журналіст-розслідувач, маючи на це право, пише про її зловживання, розкриває правду, як вона «розвивала» Західний. Відповідач мотивує викладені факти особистими стосунками, його віком та психічними розладами. «Статья 182 уголовного кодекса, - написала вона у жовтні 2022 року в групі «Західний», - уже Доценко предъявлена». У цьому ж місяці вона виклала аудіозвернення: «Из-за его возраста его не привлекают к ответственности, дедушка, что с него возьмешь, у него маразм». За її словами у нього «енцефалопатія головного мозку та шизофренія». Про [PERSON] він став писати під час виборчої кампанії 2020 року. Відповідач позиціонувала себе як мера житлового масиву «Західний», була головою однойменного благодійного фонду, який створила її родина, і вважала це трампліном у політичній кар`єрі. Відомості про це містяться в статті Ольги Серой «Мэр Западного»: мать троих детей меняет жизнь целого массива». Стаття була оприлюднена в «Дніпровська порадниця». Борючись за депутатське крісло, вона у 2000 році заявила, що залучила на Західний багато бюджетних проектів загальною вартістю 100 млн. грн. На перевірку виявилося лише 0,0037% від них. Інформація з цього питання є відкритою і міститься в архіві бюджету участі Дніпровської міськради. Невипадково департамент благоустрою та інфраструктури міськради ігнорував участь її фонду у розвитку Західного, у зв`язку з чим відповідач звернулася зі скаргою до Громадської ради при міській раді. Резонанс викликала афера відповідача з «перепрофілюванням» конкурсу бюджету. Замість парків для собак, за який проголосувало 520 людей, було заасфальтовано 100м дороги у приватному секторі до будинку, де вона жила, про що зробили репортажі кілька місцевих телеканалів. У червні 2022 року [PERSON] вихвалялася, що завдяки їй та її фонду від голоду та холоду були врятовані захисники Волновахи, і «вони всі вціліли». Проте в Донецький облдержадміністрації інформація про «врятування» відсутня. У березні 2022 року під виглядом створення волонтерського центру відповідач отримала приміщення у гуртожитку Академії будівництва та архітектури. Туди вона запросила волонтерів відомого фонду «Чужих дітей не буває» і через три місяці фактично вижила їх, розмістивши замість них свій приватний ліцей. Її звинувачували у зникненні гуманітарної допомоги з волонтерського центру, крадіжці камери відеоспостереження у багатоповерховому будинку на Західному, яку вона повернула лише після втручання поліції. [PERSON] організувала збір коштів на «заборчик» та ремонт фонтана, хоча він був на гарантії. Гроші на рахунок балансоутримувача не надійшли. Особливий резонанс викликав диктофонний запис, опублікований в квітні 2022 року в Інтернеті. Відповідач розповіла про величезний скачок вверх, що вилізла з глибокої ями завдяки шістьом магазинам. Тобто, займалася рекетом, обклала даниною підприємців. Крім того, вона намагалася від директора ринку «Західний» отримати 50% активів, за що отримала прізвисько «мадам 50 на 50». Вважає, що [PERSON] виношувала підлі плани щодо нього. У згаданому аудіозапису вона поділилася, що хоче купити створену ним Facebook-групу «Наш Західний» і його як журналіста, але щоб він не знав, що за оборудкою стоїть вона. «Он будет писать только то, что надо, и «наваливать негатив», который мне надо», - сказала вона. Але в неї нічого не вдалося, і тому вона понад чотири роки пише різні наклепи про нього, оббріхує, цькує, принижує та ображає, шкодить діловій репутації, створює негативну соціальну оцінку в очах оточуючих, дискредитує, залучаючи свою ботоферму. Позивач є членом Національної спілки журналістів України, засновником і адміністратором Фейсбук-груп «Журналісти Дніпропетровщини» і «Наш Західний», співавтором першої і доки єдиної книги про історію житлового масиву і його людей «Західний: друга молодість». Особливо мерзотним, на думку позивача, був випадок 30.12.2022. Під час святкування Різдва у сквері Західного відповідач у присутності сотень людей здійснила хуліганські дії проти нього. Нехтуючи забороною куріння в громадських місцях, вона з сигаретою образливо чіплялася до нього, разом зі своїм чоловіком оточила його, не давали пройти, фільмували, що є прямим порушенням ст.307 ЦК України. При цьому вони отримували садистське задоволення, про що свідчать світлини. Відповідач зверталася до присутніх: «Оце та людина, яка у 80-х роках знімала порнофільми, яка викладала п`ятнадцять років в колонії, на яку було подано до суду його ж учнями, де він працював в 4-й школі (…) Він написав, що він хоче, щоб я була дома, сиділа, закрилася від людей, щоб мене знищити. А ще він написав, що він хоче, щоб я померла (…) Знайомтесь, цей той [PERSON] , який тролить мене щодня, чорнить мого чоловіка, мою мати, чіпляє моїх дітей (…) Заважає моєму розвитку (…) Він мені погрожує і знущається наді мною». Інформація, поширена відповідачем, є недостовірною, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі. Жодного факту, коли, де і як він погрожував відповідачеві, яким чином знущався з неї, де і коли написав про те, що хоче, щоб вона померла, як чорнить її чоловіка, мати, чіпляє дітей і заважає її розвитку не існує. Відповідач у Telegram-чаті «ж/м Західний», засновником і топ-менеджером якого вона є, написала що «вирішила приділити старому увагу, на яку він так просить щодня остання два роки», «впритул ходила за ним з камерою», «він не витримав живої зустрічі більше 7 хвилин», і виклала відео. Він є літньою людина і дійсно не витримав того, що робила [PERSON] , почув себе погано і пішов додому. Зазначає, що відповідач розповсюдила про нього брехливу інформацію, яка носить не оціночний, а негативно стверджувальний та принизливий характер. Також вона підбурювала проти нього жителів [PERSON] , апелювала до емоцій. У листопаді 2020 року вона написала у Facebook: «Уже больше чем полгода меня преследует и публично оскорбляет некий [PERSON] . Я безумно боюсь за свою жизнь и жизнь моих маленьких детей. Прошу помочь, т.к. я понятия не имею, как уберечь мою семью от данного преследователя, фото маньяка предлагаю». Тобто вона провокувала людей на розправу з ним, мотивуючи їх вигаданими загрозами своєму життю і життю своїх дітей, яких він ніколи у своїх публікаціях навіть не згадував. У своєму аудіозверненні на власній сторінці Facebook вона заявила: «Есть один дедушка, которому 73 года, который поливает меня грязью, при этом он никогда ничего не делает, он просто пишет, диванный террорист». У липні 2022 року в Telegram-групі «ж/м Західний» вона опублікувала опитування: « [INFO] в августе? - да и будем выгонять Доценко - нет и будет помогать Доценко». Не маючи змогу приборкати його як журналіста, вона вирішила посилити психологічний тиск і знищити його як людину. У квітні 2024 року суд Ленінського району м. Дніпропетровська відкрив чотири провадження проти нього за позовами [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації з відшкодуванням моральної шкоди на загальну суму 800000,00 грн, а з адвокатськими послугами і судовими зборами до мільйона. І це при тому, що він самотня людина, живе на пенсію 4120,1 грн. За стандартами ООН він не просто бідний, а жебрак. На сьогоднішній день по всім чотирьом справа рішеннями суду першої інстанції їй відмовлено в задоволенні позовних вимог. У випадку задоволення позовних вимог він понад 20 років був би вимушений не їсти, не пити, не купувати одяг і взуття, ліки, предмети побуту та гігієни, не сплачувати житлово-комунальні послуги. Через стрес стан його здоров`я і нормальний хід життя різко погіршилися, він звертався до лікарні, проходив обстеження, йому було діагностовано гіпертонічну хворобу II стадії, ступінь АГ 2, ступень ризику IV (дуже високий). На думку лікарів, гіпертонічна реакція була ключовим проявом стресу, йому рекомендована імплантація ЕКС. Вартість ліків щомісяця складає більше ніж половину його пенсії, доводиться існувати надголодь. Відповідачка порушила низку його прав: на свободу, на особисту недоторканність, на повагу до гідності і честі, на недоторканність ділової репутації, на таємницю про стан здоров`я, на захист інтересів фізичної особи при проведенні фото-, кіно-, теле- та відео-зйомок. Через порушення прав вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. Просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформацію, розповсюджену [PERSON] , а саме: - що суд відмовив їй у задоволенні позовів проти нього через те, що боявся переслідувань з мого боку; - що він знімав порнофільми; - що він 15 років викладав у колонії; - що на нього було подано до суду учнями 4-ї школи; - що він переслідує відповідача; - що написав про неї 1,5 тис. постів; - що він хоче, щоб відповідач була дома, сиділа, закрилася від людей, щоб її знищити, щоб вона померла; - що він тролить відповідача щодня, чорнить її чоловіка, її мати, чіпляє її дітей, заважає її розвитку, погрожує і знущається з неї; - що йому «предъявлена статья 182 уголовного кодекса» і його не залучають до відповідальності через вік; - що у нього «офіційний діагноз енцефалопатія головного мозку та шизофренія»; зобов`язати відповідача спростувати поширену нею недостовірну інформацію шляхом заяви у прямому ефірі з Кельнської площі та допису на власній сторiнці Facebook такого змісту: ««Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною, що «У меня есть человек, который четыре года пишет про меня гадости, и суд говорит: «Я боюсь, что он будет меня преследовать, поэтому вам відмовляю»; «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною, що [PERSON] написав про мене півтори тисячі постів»; шляхом звернення в моїй присутності до людей під час свята на житловому масиві Західний та допису у Telegram-чаті «ж/м Західний» такого змісту: «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною, що [PERSON] знімав порнофільми, п`ятнадцять років викладав у колонії, було подано до суду його ж учнями, де він працював в 4-й школі; «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, що поширена мною, що [PERSON] переслідує мене, що він хоче, щоб я була дома, сиділа, закрилася від людей, щоб знищити мене, щоб я померла»; «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною, що [PERSON] тролить мене щодня, чіпає мого чоловіка, мою мати, чіпляє моїх дітей, заважає моєму розвитку, погрожує і знущаюся наді мною»; шляхом розміщення у Facebook групі «Західний» допису такого змісту: «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною, що «статья 182 уголовного кодекса уже Доценко предъявлена»; «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною, що у [PERSON] «офіційний діагноз енцефалопатія головного мозку та шизофренія»; шляхом розміщення у Facebook групі «Західний» аудіоповідомлення такого змісту: «Я, [PERSON] , спростовую недостовірну інформацію, поширену мною про [PERSON] , що «из-за его возраста его не привлекают к ответственности, типа дедушка, что с него возьмешь, у него маразм», а також видалити недостовірну інформацію, поширену відпвідачем, зі всіх соцмереж; а також стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн та судові витрати. ІІ. Позиції та заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник позивача адвокат Зеленова О.Р. в судовому засіданні також підтримала позов та просила задовольнити його, наголосивши, що інформація, яка розповсюджена [PERSON] , не відповідає дійсності, її вислови є образливими та не є оціночними судженнями. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, будучі повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, доручивши представництво своїх інтересів представникові. Представник відповідача адвокат Донець С.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та в поясненнях послався на наданий відзив та заперечення на відповідь позивача на відзив. Так, позивач, стверджуючи, що відповідач поширювала недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, зокрема, шляхом висловлювань у соціальних мережах, прямих ефірах та на публічних заходах, не надав достатніх доказів, які б підтверджували, що зазначені висловлювання є недостовірними та завдали йому шкоди. Зокрема, висловлювання відповідача під час прямого ефіру на Facebook [INFO] , де, на думку [PERSON] , були принижені його національна гідність та репутація як жителя ж/м Західний, є оціночними судженнями, які відображають суб`єктивну думку відповідача та не стосуються безпосередньо особи позивача. Позивачем не доведено, що висловлювання відповідача були спрямовані саме на нього чи мали на меті його дискредитацію. Щодо тверджень про «маразматика», «неадеквата» та «ідіота», ці висловлювання, хоч і є різкими, не містять конкретних фактичних звинувачень, які можна перевірити на достовірність. Вони є частиною полеміки між сторонами, яка триває кілька років, і не можуть вважатися підставою для відшкодування моральної шкоди без доказів їхньої шкідливості. Висловлювання, наведені позивачем у позові, є оцінювальними судженнями, які не можуть бути визнані недостовірною інформацією відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» та практики ЄСПЛ. Позивач, будучи журналістом, постійно публікує пости в соціальних мережах, які відповідачем сприймаються як образливі та такі, що принижують її гідність як людини. Натомість, суд не знайшов підстав для задоволення позовів [PERSON] до [PERSON] , вважаючи інформацію, оприлюднену позивачем, оціночним судженням, фактично його роботою як журналіста. Те ж саме робить і відповідач у своїх «публічних реакціях в соцмережі» висловлює свої оціночні судження щодо позивача. Щодо звинувачень у наклепі та цькуванні. Позивач сам визнає, що його діяльність як журналіста-розслідувача була спрямована на критику діяльності відповідача щодо її участі в громадських проєктах, благодійному фонді та політичної діяльності, однак вона має право на свободу вираження поглядів, включаючи відповідь на критику позивача. Частина тверджень позивача є висмикнутою з контексту, перебільшеною або викривленою. Позивач не надав доказів, що ці висловлювання спричинили зниження його репутації чи інші негативні наслідки. [PERSON] є публічною особою у своїй громадській діяльності, самостійно ініціює дискусії в соціальних мережах, тому повинен бути готовим до публічної критики. Щодо шкоди здоров`ю, то звинувачення в цьому є суб`єктивними та не підкріплені достовірною медичною експертизою, яка б безпосередньо пов`язувала вплив відповідача на погіршення стану здоров`я [PERSON] . Позивач стверджує, що під час святкування Різдва у сквері Західного [PERSON] вчинила «хуліганські та насильницькі дії» проти нього, але не надав жодних доказів таких дій. Відсутність свідків, відеозаписів чи інших об`єктивних доказів унеможливлює підтвердження цих звинувачень. Щодо моральної шкоди на відшкодування негативних наслідків у вигляді погіршення здоров`я, стресу, депресії та фінансових труднощів також відсутні медичні документи, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та вказаними наслідками. Позивач не довів, що його страждання були спричинені виключно діями відповідача, а не, наприклад, його власною активною участю в конфлікті. Стосовно інших звинувачень, то «афера з перепрофілюванням конкурсу», «зникнення гуманітарної допомоги» та «рекет» не є предметом даного позову, оскільки не стосуються захисту честі, гідності чи ділової репутації [PERSON] . Він не надав доказів, які б підтверджували ці звинувачення, а їх включення до позовної заяви має на меті дискредитацію [PERSON] , що суперечить принципам добросовісності. Висловлювання відповідача, на які посилається позивач, є або оціночними судженнями, або частиною взаємної полеміки, яка не виходить за межі допустимої критики. Позивач не довів, що ці висловлювання є недостовірними, завдали йому шкоди чи спричинили негативні наслідки для його репутації чи здоров`я. Вислови відповідача, на які посилається позивач, наведені ним уривками, тому неможливо встановити, з приводу чого вони виникли та що передувало ним. Належність голосу на долучених позивачем аудіозаписах невстановлена, чи це голос відповідача невідомо, бо експертиза голосу не проводилася, і сторона відповідача не визнає, що це саме голос [PERSON] . Просив відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог.\~ \~ \~ \~ ІІІ. Процесуальні дії у справі 12.03.2025 судом отримані витребувані відомості про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 13.03.2025 позовна заява залишена без руху для виправлення позивачем виявлених недоліків. 18.03.2025 недоліки позову позивачем виправлені. 19.03.2025 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 30.04.2025 судом отримано відзив відповідача на позовну заяву, 05.05.2025 відповідь позивача на відзив, 14.05.2025 заперечення відповідача на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 19.05.2025 підготовче провадження у справі закрите та справу призначено до розгляду по суті. 15.07.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. 03.11.2025 за наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення, вступна та резолютивна частина якого проголошена в судовому засіданні 13.11.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~На обґрунтування позовних вимог [PERSON] подані такі докази: Рішеннями Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2024 у справах №205/646/24, №205/1262/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди (а.с.11,12). \~ \~ \~ \~Зі скріншоту (а.с.13) вбачається, що користувач « [PERSON] » відповідає на коментар користувача « [PERSON] »: «а у Вас точно правда? Статья 182 уголовного кодекса уже Доценко предъявлена». \~ \~ \~ \~Скріншот (а.с.14) замітки Новости Днепра/События/» [PERSON] »: в Днепре маматроих детей меняет жизнь своего жилмассива….привлекла на Западный множество бюджетных проектов участия общей стоимостью юолее 100 миллионов гривен. \~ \~ \~ \~Скріншот допису користувача « [PERSON] » від 16.06.2022 щодо перейменування вулиці (а.с.15). \~ \~ \~ \~Скріншот допису користувача « [PERSON] » від 15.07.2022 щодо неправомірних дій відносно неї [PERSON] та інших невстановлених людей (а.с.16). \~ \~ \~ \~Скріншот допису користувача « [PERSON] » без зазначення дати з проханням допомоги щодо неправомірних дій відносно неї [PERSON] (а.с.17). \~ \~ \~ \~Скріншот допису користувача « [PERSON] » без зазначення дати щодо діяльності волонтерського фонду, зникнення гуманітарної допомоги, в якому, зокрема, вказано: «…В отличии от [PERSON] , они с чистой и безупречной репутацией! Под деятельность фонда, эта особа собирала деньги на свой счет. Используя их фотоотчеты деятельности…» (а.с.18). \~ \~ \~ \~Скріншот відповіді користувача « [PERSON] » користувачеві « [PERSON] »: «я його сьогодні зустріла… В фб пише поеми, а мені в очі казав, що я красуня, коли почала йому на камеру задавати питання з закликом сказати мені в обличчя, на запис, не витримав більше 7 хвилин і пішов зі свята. Чи то злякався, чи занервував, чи тільки вдома на дивані тявкає, але все постійно повторював, що готує нові ганебні пости про мене» (а.с.24). \~ \~ \~ \~Скріншот опитування від користувача « [PERSON] » без зазначення дати: « [INFO] в августе? -Да и будем помогать выгонять Доценко -Нет и будет помогать Доценко» (а.с.26). Скріншот допису користувача « [PERSON] » без зазначення дати: «Жити, творити не дивлячись ні на що. Якщо коротко, протягом місяця особисто на мене було написано безліч заяв в різні органи влади однією людиною заради чого ніхто не розуміє. За результатами з`ясовано, що [PERSON] працює згідно діючого законодавства, забезпечує роботою 11 викладачів, навчає 90 дітей, сплачує податки та веде активну підтримку ЗСУ. Я не ображаюсь на цю людину, бо нещодавно дізналась, що в нього офіційний діагноз енцифалопатія головного мозку та шизофренія. Бажаю йому одужання. А я й далі буду працювати задля розвитку міста та держави в цілому. Разом до перемоги» (а.с.27). \~ \~ \~ \~У наведених вище скріншотах відомості, де саме (соціальна мережа, месенджер, інший інтернет-ресурс тощо) вони опубліковані, відсутні. \~ \~ \~ \~Відповідно до скріншоту з соціальної мережі Facebook без зазначення дати користувачем « [PERSON] » здійснено допис: «Уважаемые друзья и правоохранительные органы! … Уже больше чем пол года меня преследует и публично оскарбляет некий [PERSON] … Я безумно боюсьза свою жизнь и жизнь моих маленьких детей. … Прошу помочь, так как понятия не имею как уберечь мою семью от данного преследователя, фото маньяка предлагаю», нижче розміщене фото позивача [PERSON] (а.с.25). \~ \~ \~ \~Листом від 24.03.2021 №48 начальник КП «Адміністративне архітектурно-будівельне управління» Дніпровської міської ради [PERSON] на запит [PERSON] від 22.03.2021 б/н повідомив, серед іншого, що підприємство в період часу, визначений запитувачем, не отримувало жодних документів з приводу питань, порушених в запиті, також жодних коштів, які могли б бути скеровані на утримання фонтану, від БФ «Західний» на рахунки підприємства не надходило (а.с.21). \~ \~ \~ \~На а.с.22 зображено позивача [PERSON] з мобільним телефоном в руках. На а.с.23 зображено жінку також з мобільним телефоном в руках, стаканом та сигаретою, якою, за твердженнями позивача, є [PERSON] . 27.12.2022 [PERSON] подано до поліції заяву про перешкоджання журналістській діяльності, в якій він просить притягнути [PERSON] до відповідальності за ст.171\~ККУ,\~ст.ст.175-1\~та 179\~КУпАП (в\~Електронному суді). Відповідно до скріншоту з соціальної мережі «Facebook» від 18.09.2024 сторінкою «Файне місто Дніпро» розміщено допис «У Дніпрі директорка приватного ліцею заявила, що існує «дніпровська мова» це, на її думку, російська. У такий спосіб [PERSON] пояснила свою нецензурну лайку російською, якою висловилася на адресу учнів…» (а.с.102). Відеозапис суду не надавався та в судовому засіданні не досліджувався. За змістом медичних документів [PERSON] , складених в березні та липні 2024 року, він страждає на дифузний кардіосклероз; персистуючу фібриляцію передсердь; помірну недостатність стулок мітрального, аортального та тріскупідального клапанів; дрібні організовані тромби ЛП та ПП; легеневу гіпертензію; гіпертонічну хворобу ІІ стадії; цукровий діабет 2 типу (а.с.28-33), 04.06.2024 придбав онлайн-купівлею лікарські засоби на суму 2153,80 грн (а.с.34). [PERSON] є отримувачем пенсії за віком та наразі розмір його пенсії з надбавками становить 4120,10 грн на місяць (а.с.35), ним сплачується вартість отримуваних комунальних послуг, розмір яких за період з 17.09.2024 по 17.10.2024 склав 855,40 грн (а.с.36). Постановою старшого дізнавача СД ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 15.01.2025 [PERSON] за її заявою залучено потерпілою в кримінальному провадженні №12025047130000082 від 13.12.2025, порушеному на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024 за ч.1 ст.182 КК України з приводу того, що невідома особа використовує та поширює конфіденційну інформацію стосовно неї (а.с.60-64). \~ \~ \~ \~Також в судовому засіданні досліджені відео- та аудіозаписи, надані сторонами. Зокрема, аудіозапис тривалістю 2 секунди містить висловлювання «У нас страна такая бл**ей и связей» Відеозапис тривалістю 16 секунд фіксує висловлювання: «У меня есть человек, который 4 года пишет про меня гадости т суд говорит: я боюсь, что он будет меня преследовать, поэтому вам відмовлю. У нас есть законы? У нас нет законов. А этому человеку все безнаказанно». При цьому особа, яка його здійснює, перебуває поза зоною зйомки. Аудіозапис тривалістю 5 секунд «Наш президент, в конце концов, половым органом на фортепиано играет, и это ж нормально, правильно?» Відеозапис тривалістю 20 секунд: «Я съехала с Западного… маргиналам там, в принципе, помогать незачем…хай маргиналы в своем г**не сами копаются». Аудіозапис тривалістю 19 секунд: «Я вам сказала все, что я хотела. Этот Доценко неадекватный может еще 150 постов про меня написать, 75 лет идиоту, который просто неадекватный, ну это понятно, преследует, он тупо полторы тысячи постов про меня написал, это ж надо быть настолько маразматиком». Аудіозапис тривалістю 1 хвилина 17 секунд: «Есть один дедушка, которому 73 года, который поливает меня грязью, делает из меня монстра, при этом он никогда ничего не делает, он просто пишет, диванный террорист. Я на него писала заявления неоднократно, из-за его возраста его не привлекают к ответственности, типа, дедушка, что с него возьмешь, у него маразм. В общем, если вы видите, что что-то где-то написано не от меня лично, я вас прошу чисто по-человечески: интеллигентные воспитанные люди никогда ничему не верят, написанному кем-то про кого-то, потому что это сплетни, это распри, это, в общем, все, что угодно, кроме правды. Я понимаю, что человек достаточно пожилой, что он живет, скажем так, на свою пенсию, и таким образом пытается ловить хейт за счет меня, пытается как-то самоутвердиться, унизив меня, но я ему это все прощаю. Почему я так говорю? Потому что донаты падают, видимо, из-за писулек этого дедушки старенького». Аудіозапис на фоні фото жінки тривалістю 33 секунди розмова чоловіка та жінки щодо інтересу в кіосках біля АТБ. Аудіозапис на фоні фото жінки тривалістю 3 хвилини 58 секунд розмова чоловіка та жінки також щодо розміщення кіосків. Аудіозапис на фоні фото рекламного білборду тривалістю 2 хвилини 35 секунд розмова чоловіка та жінки про намір перекупити Доценка, його групу, журналіста, використовувати в своїх цілях. Відеозапис тривалістю 1 хвилина 24 секунди, на якому зображено позивача [PERSON] , з гучною музикою на фоні голосом: «Людина, яка знімала порнофільми… яка викладала 15 років в колонії… на яку було подано до суду його ж учнями… він працював в 4-й школі… це все було їм виконано. Бачите, він знімає… він написав на мене 700 постів… чиї ж замовлення він виконує? Він написав, що він хоче, щоб я була дома, закрилася від людей, щоб мене знищити, а ще він написав, що він хоче, щоб я померла…чорнить мого чоловіка, мою мати, чіпляє дітей… він мені заздрить або хоче від мене щось, він мені погрожує та знущається надо мною». В іншому вислови, в тому числі відповіді позивача, неможливо розібрати через гучну музику. Аудіозапис тривалістю 14 хвилин 23 секунди з промовою невідомої особи, долучений позивачем окремо 26.05.2025, який містить досліджені вище фрагменти, долучені позивачем до позовної заяви. \~ \~ \~ \~Також судом досліджені відеозаписи, додані до відзиву відповідачем: відеозаписи скролювання соціальної мережі Facebook з дописами користувача « [PERSON] », « [PERSON] », які присвячені директорці приватного ліцею без зазначення імені, а також конкретно [PERSON] . V. Оцінка суду Відповідно\~ст.34 Конституції України\~кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно зі\~статтею 201 ЦК України\~честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. За положеннями до\~ст.297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У частині першій\~статті 277 ЦК України\~визначене, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Тлумачення\~статті 277 ЦК України\~свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень\~статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Відповідно до п.15 ППВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Відповідно до частини першої\~статті 30 Закону України «Про інформацію»\~ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Так, фактичне твердження це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт сам по собі є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночні судження також користуються захистом це передумова плюралізму поглядів. В даній справі підлягає встановленню, чи розповсюджувалася відповідачем [PERSON] будь-який спосіб інформація щодо позивача [PERSON] , яку він просить визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу гідності, честі та недоторканості ділової репутації; чи стосується поширена [PERSON] інформація саме [PERSON] ; чи є ця інформація такою, яка не відповідає дійсності, та порушує особисті немайнові права; чи узгоджуються висновки суду з положеннями статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та практикою Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).\~Статтею 81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19). Наведене цілком узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». …Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Щодо вимог про визнання недостовірною та такою, що порушує право позивача на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформації, що суд відмовив [PERSON] у задоволенні позовів проти [PERSON] через те, що боявся переслідувань з її боку; що у нього «офіційний діагноз енцефалопатія головного мозку та шизофренія». З аудіозаписів,\~на яких\~наявні ці\~висловлювання,\~неможливо встановити,\~хто саме\~їх наводить\~та якому\~колу осіб\~вони доведені.\~Скріншот допису\~користувача « [PERSON] »,\~де згадується\~«що в\~нього офіційний\~діагноз енцифалопатія\~головного мозку\~та шизофренія»\~не містить\~відомостей,\~у кого\~саме наявний\~такий діагноз.\~Крім того,\~з нього\~неможливо встановити,\~де саме\~та коли\~здійснений цей\~допис,\~та переконатися,\~що цей\~допис здійснено\~саме відповідачем\~відносно саме\~позивача.\~ Щодо вимог про визнання недостовірною та такою, що порушує право позивача на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформації, що він знімав порнофільми; що він 15 років викладав у колонії; що на нього було подано до суду учнями 4-ї школи; що він переслідує відповідача; що написав про неї 1,5 тис. постів; що він хоче, щоб відповідач була дома, сиділа, закрилася від людей, щоб її знищити, щоб вона померла; що він тролить відповідача щодня, чорнить її чоловіка, її мати, чіпляє її дітей, заважає її розвитку, погрожує і знущається з неї. Вказані вислови наявні на відеозапису, на якому невстановлена особа здійснює відеозйомку позивача та промовляє їх, однак встановити, хто саме здійснює відеозапис та висловлюється щодо [PERSON] , не є можливим. Щодо вимоги про визнання недостовірною та такою, що порушує право позивача на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформації, що йому «предъявлена статья 182 уголовного кодекса» і його не залучають до відповідальності через вік суд зазначає, що інформація про це частково наявна на скріншоті відповіді користувача « [PERSON] » на коментар користувача « [PERSON] »: «а у Вас точно правда? Статья 182 уголовного кодекса уже Доценко предъявлена», з якого неможливо встановити, де саме та коли відповідь була розміщена, та те, що вона розміщена саме відповідачем [PERSON] . Також про це йде мова у досліджених аудіо- та відеозаписі, але доказів, що вони здійснені відповідачем, суду не надано. Відповідно до\~ст.100 ЦПК України\~електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). У постанові ВП ВС від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 наведений висновок, що поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами. При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням. Суд констатує, що надані стороною позивача скріншоти, надані саме на обґрунтування позовних вимог, не дають можливості ідентифікувати месенджер, з якого були зроблені знімки екрану, з них неможливо достеменно встановити належність акаунтів під назвами «Алина Кырпалэ», «Alina Kyrpale» та «Aліна Кирпале» саме відповідачеві [PERSON] , у тому числі внаслідок відсутності будь-яких відомостей щодо цього (цих) акаунтів. Крім того, з наданих скріншотів неможливо безумовно встановити, що особа, про яку йдеться в дописах, дійсно є позивачем [PERSON] , а не будь-якою іншою особою. Також суду не надано позивачем належних, допустимих та достатніх за своїм змістом доказів того, що відеозапис, на якому йому закидаються оспорювані ним звинувачення, здійснений саме відповідачем [PERSON] , що саме вона звинувачує [PERSON] у зйомці порнофільмів; викладанні 15 років у колонії; поданні на нього до суду учнями 4-ї школи; переслідуванні, написанні про неї 1,5 тис. постів; бажанні, щоб вона була дома, сиділа, закрилася від людей, знищенні, настанні її смерті; її тролінгу щодня, чернінні її чоловіка, мати, чіплянні її дітей, заважанні її розвитку, погрозах та знущанні з неї. Позивачем при розгляді справи не подавалося суду клопотань щодо огляду в судовому засіданні безпосереднього змісту будь-яких соціальних мереж або месенджерів, призначення експертиз щодо них, а також щодо наданих позивачем відео- та аудіозаписів. Таким чином, з наданих [PERSON] доказів, враховуючи заперечення сторони відповідача щодо належності голосу на аудіо- та відеозаписах саме [PERSON] , неможливо встановити, що відповідач розповсюдила щодо нього недостовірну та таку, що порушила його права на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що поширена негативна інформація стосується позивача та була поширена відповідачем, стороною позивача не надано, у зв`язку з чим суд доходить висновку щодо недоведеності цих обставин. Інші досліджені судом надані сторонами докази не стосуються пред`явлених позовних вимог, тому суд не надає їм оцінки в контексті обставин цієї справи. Окремо щодо тверджень позивача про поведінку та вислови відповідача, які стосуються держави, державної мови, президента тощо та ображають позивача як громадянина України, суд зазначає, що з приводу цього [PERSON] не пред`явлені конкретні позовні вимоги. Крім того, діючим законодавством передбачені певні засоби реагування громадян на негативні висловлювання інших осіб в бік держави, органів державної влади та їх посадових осіб, як-то, звернення з відповідними повідомленнями до правоохоронних органів для вирішення питання притягнення винних осіб до юридичної відповідальності. Оскільки за результатами судового розгляду суд визнає недоведеними вимоги позивача про визнання недостовірною недостовірну та такою, що порушила його права на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформацію, пов`язані з цим вимоги про спростування цієї інформації та відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України через відмову у задоволенні позову судові витрати у справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed