Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У лютому 2025 року житлово-будівельний кооператив «КИЇВ-9» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є членом житлово-будівельного кооперативу «КИЇВ-9». За житлово-комунальні послуги та експлуатаційні послуги з утримання будинку у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 16057 грн. 29 коп., яка почала формуватися з серпня 2024 року, розрахунок заборгованості додається. Інфляційна складова боргу складає - 1395 грн 95 коп., три відсотки річних від простроченої суми боргу - 343 грн. Загальна сума заборгованості складає: 17976 грн. 24 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.04.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони у судове засідання не викликалися. За ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є членом житлово-будівельного кооперативу «КИЇВ-9». Відповідно до статті 322 Цивільного власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон) управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Отже, позивач є відповідальною особою за обслуговування, утримання будинку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Суд установив, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати внесків, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком у відповідача утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги та експлуатаційні послуги з утримання будинку в розмірі 16057 грн. 29 коп., яка почала формуватися з серпня 2024 року. Інфляційна складова боргу складає - 1395 грн 95 коп., три відсотки річних від простроченої суми боргу - 343 грн. Загальна сума заборгованості складає: 17976 грн. 24 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Розрахунок заборгованості наданим позивачем проведено у відповідності до протоколу Загальних зборів ЖБК «КИЇВ-9», а відтак такий приймається судом до уваги. Будь-якого іншого порядку розрахунку розміру заборгованості, аніж того що подано позивачем, відповідачем не подано суду. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у загальній сумі 17976 грн 24 коп. знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 1470 від 17.04.2025 про сплату судового збору у сумі 3 028 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved