Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву обґрунтувало тим, що 07.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 4310674. Згідно п. 1.1 договору позики кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000, 00 грн. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом - 7 500, 00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 0,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 15.12.2021 року було укладено договір № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4310674. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4310674. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 4310674. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 84 900,00 грн., з яких: 10 000, 00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 73 000, 00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1 900, 00 - заборгованість за комісіями. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 73400, 00 грн., з яких: 10 000, 00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 61 500, 00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1 900, 00 - заборгованість за комісіями. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 73 400, 00 грн., судові витрати в розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000, 00 грн. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 28.10.2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 28.10.2025 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлялися відповідачу [PERSON] за зареєстрованою адресою проживання. Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне. 07.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4310674, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (а.с. 8-11). В матеріалах справи міститься також копія паспорту споживчого кредиту № 4310674 (а.с. 13-14) та копія Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (а.с. 15-19). 15.12.2021 року було укладено договір № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4310674 (а.с. 26-31). До матеріалів справи долучено акти приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 року (а.с. 34, 38, 39). Як вбачається з реєстру боржників до договору № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с. 42). 10.01.2023 року було укладено договір № 10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4310674 (а.с. 43-48). До матеріалів справи долучено акти прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 10-03/2023 від 10.01.2023 року (а.с. 56, 57). Як вбачається з реєстру боржників до договору № 10-03/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с. 60). До матеріалів справи долучено розрахунки заборгованості відповідача [PERSON] за договором № 4310674 (а.с. 22-23, 24-25), що вміщують записи про здійснені операції за певний період часу та є підтвердженням виконаних операцій. З відповіді АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 19.11.2055 року вбачається, що в банку на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] до рахунку [NUMBER] у гривні. Картка № [NUMBER] була емітована з фізичним випуском на пластиковому носії. Паспорт (Id-карта) документ № [NUMBER] ; орган, що видав 3219; дата видачі паспорту 05.05.2017 р.; запис № 19911229-02712; дійсний до 05.05.2027 року. Адреса реєстрації/проживання: [ADDRESS] . В анкетних даних [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , вказана електронна адреса: [INFO] . В банку за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , закріплений фінансовий номер телефону [NUMBER] , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № [NUMBER] у період з 07.09.2021 року по 16.06.2021 року. В анкеті [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , вказано номер телефону [NUMBER] . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за 07.09.2021 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 10 000, 00 грн. Також додано виписку по рахунку № [NUMBER] у гривні за період з 07.09.2021 року по 16.09.2021 року (а.с. 102-109). Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 3 - електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника. У випадку порушення позичальником строків виконання таких зобов`язань вони стають простроченими. Окрім того, як встановлено в пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В частині 2 статті 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідач скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що відповідач [PERSON] скористався наданим банком кредитом проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Доказів зворотного суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Відтак, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року (а.с. 69-71); прайс-лист вартості надання послуг (а.с. 73); заявку на надання правничої допомоги № 11 від 01.09.2025 року (а.с. 74); витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року (а.с. 75). Враховуючи викладене,

Outcome: approved