Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Заочним рішенням суду від 23.10.2025 року позов [PERSON] задоволено. \~ \~ \~ \~Представник [PERSON] адвокат Дробінова І.В. 29.10.2025 року через систему Електронний суд надала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45\~000,00 грн. та витрати на незалежну оціночну оцінку вартості квартири у розмірі 1\~500,00 грн. Розгляд зазначеної заяви було призначено на 19.11.2025 року. У судове засідання призначене на 19.11.2025 року учасники справи не з`явилася, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, 10.11.2025 року представник [PERSON] адвокат Дробінова І.В. через систему Електронний суд надала заяву, в якій вимоги щодо стягнення понесених судових витрат підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити, справу просила розглядати за відсутністю сторони позивачки. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про да-ту, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 01.12.2025 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Заочним рішенням суду від 23.10.2025 року позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37650271; загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею 52,0 кв.м, як на частку в спільній частковій власності. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37650271; загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею: 52,0 кв.м, як на частку в спільній частковій власності. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 13\~923,00 грн. Разом із позовною заявою представником позивачки було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та суми витрат на професійну правничу допомогу. 29.10.2025 року представник [PERSON] адвокат Дробінова І.В. надала суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн. та витрати на незалежну оціночну оцінку вартості квартири у розмірі 1 500,00 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; - чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію\~реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі. \~ \~ \~ \~Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути\~співмірним із:\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг);\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг);\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має\~бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 756/2051/16-ц. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Для надання правничої допомоги та представництва інтересів [PERSON] з Адвокатським бюро «Інга Дробінова та партнери» було укладено 31.10.2024 року Договір про надання правничої допомоги №31102024. Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення від 29.10.2025 року, представником позивачки надано Договір про надання правничої допомоги №31102024 від 31.10.2024 року, Акт наданих послуг №28/10/2025 від 28.10.2025 року, за якими вартість послуг участі Адвоката у судовому засіданні як представника Клієнта становить 5\~000,00 грн., вартість інших послуг, форма розрахунків та валюта платежу зазначається в рахунках Адвоката, а саме, звернення до суду, підготовка позовної заяви та пакету документів, ведення судового процесу до відкриття провадження по справі становить 15\~000,00 грн. (а.с.172-173, 187). Згідно п.1 Договору про надання правничої допомоги №31102024 від 31.10.2024 року, предметом цього Договору є надання Адвокатом правничої допомоги Клієнту з питань, пов`язаних із захистом його прав та законних інтересів Клієнта щодо припинення режиму права спільної сумісної власності Клієнта та встановлення спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в судовому порядку, тощо. Згідно п.4.1 Договору, Оплата за цим Договором здійснюється за домовленістю Сторін. Вартість інших послуг, форма розрахунків та валюта платежу зазначається в рахунках Адвоката. Рахунки Адвоката можуть бути оплачені як Клієнтом, так і третіми особами (а.с.172-173). Згідно зазначеного Акту від 28.10.2025 року, сторони підтверджують, що Виконавець надав правничу допомогу Клієнту, що включає наступні послуги: - звернення до суду, підготовка позовної заяви та пакету документів, ведення судового процесу до відкриття провадження по справі 15\~000,00 грн.; - участь в судовому засіданні 27.01.2025 року по справі №522/22536/24 5\~000,00 грн.; - участь в судових засіданнях 17.03.2025 року та 28.04.2025 року 10\~000,00 грн.; - участь в судових засіданнях 02.06.2025 року та 21.07.2025 року 10 000,00 грн.; - участь в судовому засіданні 23.10.2025 року 5 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 45\~000,00 грн. Підписанням цього Акту Сторони підтверджують належне виконання зобов`язань, відсутність взаємних претензій (а.с.187). У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Велика Палата\~ВС у\~своїй постанові\~від 19.02.2020р.\~по справі\~№ 755/9215/15-ц\~роз`яснила,\~що адвокат\~самостійно визначається\~зі стратегією\~захисту інтересів\~свого клієнта\~та алгоритмом\~дій задля\~задоволення вимог\~останнього та\~найкращого його\~захисту,\~тому твердження\~позивача є\~помилковими. Також зазначили, що «у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін, і зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони». У справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт. Із заяви вбачається, що представник позивачки просить стягнути суму витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс внаслідок розгляду справи за наданні ним позивачу послуги. Загальна вартість робіт за Договором становить 45 000,00 грн. Також представником позивачки суду надані платіжні інструкції на загальну суму 45 000 грн. (а.с.175, 177, 182, 184, 186). З приводу відшкодування витрат за участь адвоката у 6\~судових засіданнях 30 000,00 грн. суд вбачає, що такий розмір є частково обґрунтований у розмірі 25\~000,00 грн., оскільки адвокат приймала участь у 5 судових засіданнях, а саме: 27.01.2025 року, 28.04.2025 року, 02.06.2025 року, 21.07.2025 року та 23.10.2025 року. Розгляд справи призначений на 17.03.2025 року не здійснювався, у зв`язку із замінуванням приміщення Приморського районного суду м.Одеси (а.с.74), тому суд не вбачає підстав для стягнення за цю дату. Питання щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення суду не розглядалося, оскільки під час розгляду справи представником позивачки адвокатом Дробіновою І.В. було повідомлено, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. 29.10.2025 року представник [PERSON] адвокат Дробінова І.В. надала суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн. \~ \~ \~ \~Стороною відповідача будь-яких заперечень щодо заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу суду не було надано. Таким чином, розподіляючи витрати, понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником позивачки, враховуючи Акт наданих послуг від 28.10.2025 року, який складається з 2 послуг: звернення до суду, підготовка позовної заяви та пакету документів, ведення судового процесу до відкриття провадження по справі 15 000,00 грн.; та за участь у 6 судових засіданнях 30 000,00 грн., суд вважає за можливе заяву про стягнення понесених судових витрат задовольнити частково та стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн., адже цей розмір доведений та документально підтверджений. Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові ви-трат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на ком-пенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактич-ними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Щодо стягнення витрат, понесених за складання Звіту про незалежну оцінку вартості квартири, яка є предметом спору. Звернувшись до суду з заявою від 29.10.2025 року про стягнення судових витрат, сторона позивачки також просила стягнути витрати у розмірі 1 500,00 грн., що складаються з витрат на складання Звіту про незалежну оцінку вартості квартири, яка є предметом спору. Такі витрати передбачені відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.8\~ст.141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. \~ \~ \~ \~На підтвердження зазначеного представником позивачки було надано Договір №11/10 від 10.11.2024 року, Акт приймання-передачі послуг від 11.11.2024 року за Договором №11/10 від 10.11.2024 року, Рахунок на оплату №11/10 від 10.11.2024 року на суму 1\~500,00 грн. та платіжну інструкцію №2.72399099.1 від 10.11.2024 року на суму 1\~500,00 грн. (а.с.169, 170, 171, 179-180). Суд вважає що витрати на підготовку Звіту про незалежну оцінку вартості квартири, яка є предметом спору у розмірі 1\~500,00 грн. були необхідні, підтверджені належним чином, та мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони. Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 04 березня 2021 року по справі №280/429/19. Згідно ст.81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: partial