Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним іпотечний договір від 02.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В., зареєстрований в реєстрі за № 3252, та скасувати заборону на відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, зареєстровану в реєстрі № 3254, та заборону від 02.07.2021 на відчуження житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану в реєстрі за № 3253. Крім того, просить виключити з відповідних державних реєстрів записи про державну реєстрацію іпотеки № 42797428, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59076330 від 02.07.2021, реєстрацію обтяження № 42797262, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59076178 від 02.07.2021, зареєстровані нотаріусом щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, а також скасувати запис про державну реєстрацію іпотеки № 42797047, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59075933 від 02.07.2021, реєстрацію обтяження № 42796851, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59075750 від 02.07.2021, зареєстровані нотаріусом щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що їй належить земельна ділянка з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, а також житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . З метою полегшення вирішення питань в соціально-побутових сферах 10.06.2021 вона видала нотаріально засвідчену довіреність на ім`я [PERSON] загального характеру без конкретизації щодо розпорядження належним позивачці майном. Повноважень щодо права розпорядження належною позивачці земельною ділянкою та житловим будинком вона у своїй довіреності [PERSON] не надавала. 20.04.2023 під час підготовки документів правового характеру вона дізналася про факт укладення іпотечного договору, предметом якого є належні їй житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за вищевказаною адресою. Позивач не мала наміру продавати чи іншим чином відчужувати будинок, оскільки вона зареєстрована та постійно в ньому проживає, будинок є єдиним місцем її проживання. Про укладення договору іпотеки [PERSON] їй не повідомляла. Свої дії остання пояснила тим, що уклала договір іпотеки, оскільки вирішила за рахунок позивачки сприяти вирішенню фінансових питань, які виникли у її сина [PERSON] через позику ним грошей та уникнення труднощів. У своєму вчинку [PERSON] керувалася як мати, через страх за життя свого сина. Надалі [PERSON] планувала розв`язати проблеми сина та повернути все до попереднього стану. Після виявлення порушення своїх прав, позивачка відкликала довіреність на ім`я [PERSON] . Майновим поручителем позивачка ніколи не була, договорів майнової поруки ні з [PERSON] , ні з [PERSON] , ні з [PERSON] не укладала, тому дії [PERSON] щодо укладення договору іпотеки не обумовлювалися борговими зобов`язаннями позивачки. Договір іпотеки суперечить інтересам позивачки, укладений поза її волевиявленням в інтересах третіх осіб, та створює ризик позбавлення позивача права власності щодо свого майна, тому вона звернулася до суду по захист своїх прав. У відзиві на позов та в заяві від 09.05.2025 відповідач [PERSON] зазначив, що 30.06.2021 між ним та [PERSON] укладений та нотаріально посвідчений договір позики грошей у розмірі 20382225 грн, які [PERSON] зобов`язався повернути до 30.11.2021. В забезпечення виконання договору позики [PERSON] передано в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 02.07.2021 між ним та бабою боржника [PERSON] , від імені та в інтересах якої діяла мати боржника [PERSON] , укладений іпотечний договір, за умовами якого для забезпечення виконання третьою особою [PERSON] зобов`язань по договору позики грошей від 30.06.2021 передано в іпотеку належні бабі боржника житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А. В. [PERSON] для підтвердження повноважень на передачу в іпотеку вказаного майна нотаріусу була пред`явлена довіреність, видана [PERSON] . Для реалізації повноважень представнику надавалося право підписувати будь-які правочини згідно попередніх домовленостей та узгоджувати від імені позивача всі питання, які можуть виникнути в процесі реалізації довіреності. Довіреність не містила обмежень щодо укладання договору іпотеки. Наявність повноважень у матері боржника на передачу в іпотеку належного бабі майна перед підписанням договору іпотеки перевірялася приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. Позивач не надав доказів того, що видача довіреності здійснена під впливом обману, так само не доведено недобросовісної поведінки [PERSON] , як іпотекодержателя або отримання відповідачами вигоди від підписання договору іпотеки. Наступне скасування довіреності не свідчить про недійсність договорів, які уклав представник. Крім того, позивач не довів, що відповідачі отримали особисту вигоду від укладення іпотечного договору, чи виникнення негативних наслідків для кожного з них. [PERSON] під час укладення договору іпотеки діяв добросовісно та розраховував на добросовісність представника іпотекодавця, тому не мав сумніву про наявність дозволу на передачу спірного майна в іпотеку. Презумпцію правомірності договору іпотеки позивач не спростувала. Ураховуючи вищевикладене, відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В додаткових поясненнях представник відповідача [PERSON] адвокат Захарченко І.В. зазначив, що під час укладення договору іпотеки приватним нотаріусом Бондаренко А.В. наявність повноважень у доньки позивачки на підписання цього договору встановлено згідно довіреності. Посвідчення договору іпотеки як нотаріальну дію позивач не оскаржує. Відсутність у дочки позивачки повноважень згідно довіреності на підписання договору іпотеки належної позивачці нерухомості для забезпечення виконання її онуком обов`язків за договором позики належними доказами не підтверджена. В судовому засіданні представники позивача адвокати Ларіна Д.С., Ларін А.С. позов підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Представник [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] підписала іпотечний договір в інтересах свого сина, отже діяла не в інтересах свого довірителя [PERSON] . Представники відповідача [PERSON] позов заперечили, адвокат Слюсар О.В. суду пояснив, що іпотечний договір підписаний представником згідно повноважень, наділеними нотаріально засвідченою довіреністю, виданою позивачем. Підстави визнавати недійсним іпотечний договір, який укладений між Мхитаряном М.Г. та [PERSON] відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Захарченко І.В. не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Приведена до присяги, попереджена про відповідальність та обізнана про обов`язки правдивості показів свідка, [PERSON] суду пояснила, що після погіршення стану свого здоров`я вона видала на ім`я свої дочки [PERSON] довіреність для вирішення різного роду соціально-побутових питань, зокрема зняття готівки, сприяння медичного обслуговування. Перед підписанням довіреності текст довіреності вона прочитала але передавати в іпотеку свій будинок вона наміру не мала, таких повноважень [PERSON] не надавала. Приведена до присяги, попереджена про відповідальність та обізнана про обов`язки правдивості показів свідка, [PERSON] суду пояснила, що у її сина [PERSON] виникли неприємності через фінансовий борг за договором позики, який він уклав з [PERSON] . Закласти в іпотеку власну квартиру [PERSON] не вдалося, оскільки в квартирі зареєстрована дитина. В такій ситуації вона вирішила скористатися наявною від [PERSON] довіреністю та передати в іпотеку житловий будинок останньої. [PERSON] визнає, що укладення договору іпотеки стосовно майна [PERSON] було помилковим та здійснено через збіг складних сімейних обставин. Сама [PERSON] ніколи б не погодилася на укладення договору іпотеки щодо свого майна. [PERSON] , будучи приведеним до присяги, попередженим про відповідальність та обізнаним про обов`язки правдивості показів свідка, суду пояснив, що [PERSON] його бабуся, а [PERSON] його матір. Для допомоги у веденні розрахунків та отриманні пенсії [PERSON] видала на ім`я [PERSON] довіреність. Між ним та [PERSON] виникли розбіжності щодо боргу за позикою. [PERSON] почав тиснути на нього та його матір, погрожувати їм. Внаслідок складної ситуації в сім`ї [PERSON] змушена була піти на підписання іпотечного договору щодо будинку [PERSON] . Договір вважався формальністю та слугував гарантією повернення коштів [PERSON] . До правоохоронних органів вони не зверталися. Перед підписанням договору іпотеки нотаріус запропонувала залучити до підписання цього договору самого іпотекодавця [PERSON] через ризик визнання договору недійсним, однак [PERSON] відмовилася повідомляти [PERSON] вищеописані обставини. На підписанні договору іпотеки [PERSON] присутня не була, договір позики не укладала, жодним чином до позики грошей стосунку не має та є постраждалою від таких дій. Внаслідок подій, що сталися, [PERSON] з ним та [PERSON] не спілкується. Третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З договору купівлі-продажу від 12.07.2012, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] придбала земельну ділянку з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.12-17). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 231674 від 31.01.2013 [PERSON] є одноособовим власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.20). З витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 231827 від 31.01.2013 та інформаційної довідки № 329718123 від 20.04.2023 вбачається проведення реєстрації права приватної власності [PERSON] на житловий будинок та земельної ділянки з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.18-19, 33-34). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (заповненого російською мовою) вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (заповненого російською мовою) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З відповіді, яку надала Кропивницька міська рада № 1308/13 від 03.07.2023, вбачається, що місцем проживання [PERSON] з 05.10.2017 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.64). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/012980824 від 05.09.2025 [PERSON] з 10.04.2015 проживає за адресою: [ADDRESS] . З договору позики грошей від 30.06.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останній прийняв у власність строком до 30.11.2021 грошові кошти в сумі 2038222,50 грн, що еквівалентно 75000 доларів США. Таку ж саме суму грошових коштів без урахування процентів позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві до 30.11.2021. Договір посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. (т.1 а.с.31-32). Відповідно до довіреності від 10.06.2021, яку посвідчила Бондаренко А.В. ? приватний Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області, та яка зареєстрована у реєстрі за № 2996, [PERSON] уповноважила [PERSON] вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження всім майном та придбанням на своє ім`я, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, в тому числі договори купівлі-продажу, міни, застави, іпотеки, передавати майно в користування, купувати майно, приймати майно в дар, відчужувати належне їй майно, укладати передані та будь-які інші договори на його розсуд, проводити розрахунки по укладених договорах; купити (набути право власності) на її ім`я будь-яке нерухоме майно та/або рухоме майно за ціну та на умовах за її розсудом; вести від її імені справи в усіх державних установах і громадських організаціях, органах нотаріату, в органах технічної інвентаризації та експертної оцінки, в органах архітектури, в житлово-експлуатаційних організаціях, у відповідному відділі паспортної та міграційної роботи та інших компетентних органах з питань реєстрації, у відповідному відділі реєстрації актів цивільного стану при отриманні належних їй документів, а також вести її справи в усіх судових установах, з усіма правами, які надані позивачу, відповідачу, треті особі і потерпілому, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, подання виконавчих документів до відповідних органів для виконання, одержання присудженого майна або грошей; вирішувати від її імені всі питання щодо одержання рішень, дозволів, довідок, проектної та іншої документації, інших документів, узгоджувати всі питання, що виникають в процесі виконання повноважень. Для виконання повноважень за цією довіреністю представнику також надалися право: розписуватися від її імені на документах, в тому числі підписувати заяви; подати та оскаржити будь-які документи, що стосуються цієї довіреності; подавати від її імені заяви та інші документи, які будуть необхідними для виконання довіреності, розписуватися за неї, одержувати довідки або інші документи; представляти її інтереси в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, незалежно від підпорядкування та форм власності, в тому числі в органах технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, в органах нотаріату, мати вільний доступ до належного їй нерухомого та рухомого майна, вносити необхідні платежі, які стосуються реалізації її права власності на майно, подавати від її імені документи, включаючи заяви, що стосуються виконання цієї довіреності, і необхідність у поданні яких буде викликана її інтересами як власника чи вимогам чинного законодавства, отримувати довідки та інші документи, оформлені на її ім`я (як то: довідки, витяги, дозволи, акти тощо), розписуватися за неї, в тому числі підписувати будь-які правочини стосовно відчуження та/або набуття нерухомого та/або рухомого майна на її ім`я, визначати ціну та інші істотні умови купівлі/продажу, згідно їх попередніх домовленостей, узгоджувати від її імені всі питання, які можуть виникнути в процесі реалізації довіреності, одержати належні їй від продажу майна гроші; сплачувати належні з неї платежі у разі, якщо вони передбачені умовами договору та/чи чинним законодавством, а також виконувати всі інші юридично значимі дії в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством для такого роду повноважень. Довіреність видана терміном на три роки без права передоручення (т.1 а.с.21). З іпотечного договору від 02.07.2021, укладеного між [PERSON] (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець), від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 10.06.2021 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко А.В. за реєстровим № 2996, вбачається, що за цим договором [PERSON] в якості забезпечення належного виконання зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі договору позики, укладеного 30.06.2021 між іпотекодавцем та [PERSON] та посвідченого 30.06.2021 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В., передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки): житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 3522587000:51:000:0532, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.2 договору він забезпечує вимоги іпотекодержателя, що виникають з договору позики, укладеного між іпотекодержателем та [PERSON] , за яким останній отримав 2038222,50 грн, що еквівалентно 75000 доларів США. Станом на день укладення іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки житлового будинку становить 1960222 грн, а земельної ділянки 78000 грн. Пунктом 3.1.1 іпотекодавець зобов`язаний не пізніше дати укладення цього договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість від випадкового ризику знищення, пошкодження або псування по вині третіх осіб. Договір майнового страхування укладається на користь іпотекодержателя на весь строк дії іпотечного договору. Іпотечний договір зареєстровано в реєстрі за № 3252. У зв`язку із посвідченням іпотечного договору нотаріус виніс заборону відчуження зазначеного в договорі майна житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку зареєстровано в реєстрі за № 3253. Крім того, у зв`язку із посвідченням іпотечного договору нотаріус виніс заборону відчуження зазначеного в договорі майна земельної ділянки із кадастровим номером 3522587000:51:000:0532, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку зареєстровано в реєстрі за № 3254 (т.1 а.с. 23-26, 131-134 зв). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 329718123 від 20.04.2023 та витягів №№ 264198060, 264196692, 264201126, 264199823 приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. провела державну реєстрацію іпотеки номер запису 42797428, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59076330 від 02.07.2021, реєстрацію обтяження № 42797262, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59076178 від 02.07.2021, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522587000:51:000:0532. Крім того, нотаріус внесла запис про державну реєстрацію іпотеки номер запису 42797047, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59075933 від 02.07.2021, реєстрацію обтяження № 42796851, внесеного на підставі рішення про реєстрацію індексний номер 59075750 від 02.07.2021, зареєстровані нотаріусом щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 27-30, 33-34). З вимоги від 29.03.2023, адресованої іпотекодавцю [PERSON] , вбачається, що іпотекодержатель [PERSON] направив їй вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, в якому повідомив, що [PERSON] за договором позики від 30.06.2021 має перед ним непогашену заборгованість у розмірі, еквівалентному 75000 доларів США. За порушення умов договору позики [PERSON] нарахував неустойку (пеню та штраф), а також 3 % річних відсотки та інфляційні нарахування в порядку ст.625 ЦК України. Оскільки виконання договору позики забезпечено іпотекою, іподекодержатель вимагав протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги повернути всю заборгованість, яка включає в себе позику, неустойку, 3 % річних відсотки та інфляційні нарахування. У випадку невиконання основного зобов`язання він повідомив про початок звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору від 02.07.2021 (т.1 а.с.36-38). З витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 49825546 від 24.04.2023 вбачається, що 24.04.2023 внесено запис про припинення довіреності від 10.06.2021, номер в реєстрі нотаріальних дій 2996, на підставі заяви про скасування довіреності (т.1 а.с.22). Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Нормами ч.1, ч.3 ст.575 ЦК України визначено, що іпотекою є\~застава нерухомого\~майна,\~що залишається\~у володінні\~заставодавця або\~третьої особи,\~а також\~застава об`єкта\~незавершеного будівництва,\~майбутнього об`єкта\~нерухомості.\~Подільний об`єкт\~незавершеного будівництва\~може бути\~переданий в\~іпотеку лише\~у випадках,\~визначених законом. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Спеціальним законом, що регулює правовідносини, що виникають з іпотеки, є Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003, який у ст.1 визначає іпотеку як вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.5, ч.4 ст.6 Закону № 898-IV предметом іпотеки може бути об`єкт житлової нерухомості (у тому числі той, що буде споруджений у майбутньому), земельна ділянка, на якій розташовано такий об`єкт. Якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Відповідно до\~ч.1\~ст.17\~Закону №\~898-IV\~однією з\~підстав припинення\~іпотеки є визнання іпотечного договору недійсним. В якості однієї з підстав позову сторона позивача посилається на те, що [PERSON] , підписавши іпотечний договір, предметом якого є будинок та земельна ділянка позивачки, вчинила цей правочин не в її інтересах, а в інтересах свого сина [PERSON] . Іпотекодержателем будинку та земельної ділянки позивачки виступив кредитор [PERSON] [PERSON] . Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто основним юридичним фактом, що підлягає встановленню судами, є дійсна спрямованість волі сторін на укладення договору. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представництво характеризується такими ознаками: цивільні права та обов`язки належать одній особі, а здійснюються безпосередньо іншою; представник вчиняє певні юридичні дії (вчинення виключно фактичних (не юридичних) дій представництвом не охоплюється); представник діє не від свого імені, а від імені іншої особи; представник діє виключно в межах наданих йому повноважень; правові наслідки настають не для представника, а для особи, яку він представляє. Згідно зі статтею 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Відповідно до статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК\~Украйни). Тлумачення, як\~статті 3 ЦК України\~загалом, так і пункту 6 частини першої\~статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша\~статті 16 ЦК України). Згідно із правовою позицією, яку висловив Верховний Суд в постанові від 14.08.2023 по справі № 388/353/20, від 24.06.2024 у справі № 756/319/22: у випадку укладення представником договору на свою користь довіритель не повинен доводити, що цей правочин вчинено не в його інтересах, збитковість правочину, недобросовісність чи нерозумність дій довірителя. За змістом частини третьої статті 238 ЦК України довіритель наділений правом визнати недійсним вказаний договір незалежно від того, на яких умовах він укладений. На довірителя не покладається тягар доведення невигідності умов такого договору. Його укладення не в інтересах довірителя презюмується. Такі висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2023 року у справі № 388/353/20 (провадження № 61-7839св23). Правова природа договору іпотеки не виключає його укладення іпотекодавцем, відмінним від позичальника в основному зобов`язанні, проте важливе значення має неухильне дотримання сторонами договору позики загальних принципів цивільного законодавства, таких як: добросовісність, розумність та обачливість, у тому числі представником щодо належного та сумлінного виконання повноважень, наділених довірителем, з метою вчинення дій виключно в інтересах особи, яка делегувала власні повноваження. Сторонами справи визнається факт родинних зв`язків між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що також підтверджується письмовими доказами, які дослідив суд. Крім того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , вони проживають та проживали разом за однією адресою станом на час укладення іпотечного договору. В той же час, відповідно до договору позики від 30.06.2021 позичальником грошей [PERSON] є [PERSON] , а не [PERSON] . Оскаржуваний іпотечний договір від 02.07.2021 підписала [PERSON] ? мати позичальника [PERSON] , яка використала повноваження, передбачені довіреністю від [PERSON] . Відповідно до частин другої та четвертої статті 3\~СК\~України сім`ю складають\~особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З іпотечного договору вбачається обізнаність [PERSON] про грошове зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] . У своїх показах, наданих суду, [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що через вказану заборгованість їх сім`я опинилася в складній ситуації. Для гарантування повернення боргу вирішено скористатися наявною від [PERSON] довіреністю та передати в іпотеку житловий будинок останньої. [PERSON] перед судом визнала, що укладення договору іпотеки стосовно майна [PERSON] було помилковим та здійснено через збіг складних сімейних обставин. Від [PERSON] укладення договору іпотеки щодо її майна [PERSON] приховала, розраховуючи швидко вирішити проблему з боргом сина та повернути все до попереднього стану. [PERSON] , [PERSON] та сама [PERSON] одностайно суду пояснили, що остання ніколи б не погодилася на укладення договору іпотеки щодо свого майна. Отже обставини, які встановив суд, свідчать, що [PERSON] , укладаючи договір іпотеки, діяла в інтересах свого сина [PERSON] . Відповідно до частини третьої\~статті 238 ЦК України\~представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Тобто, з метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Верховний Суд в постанові від 01.02.2023 по справі № 569/19674/19 висловив правову позицію, згідно якої словосполучення «у своїх інтересах» потрібно розуміти таким чином, що представник не може вчиняти від імені особи, яку він представляє, правочин щодо себе особисто (тобто бути стороною цього правочину) або іншим шляхом на шкоду інтересам довірителя, в тому числі на користь інших осіб, включаючи і тих, представником яких він одночасно є. Таким чином, [PERSON] під час підписання іпотечного договору 02.07.2021 з [PERSON] очевидно діяла не в інтересах [PERSON] , а в інтересах [PERSON] . Виправлення вади\~представництва передбачено,\~зокрема ч.1,\~ч.2\~ст.241\~ЦК України,\~які зазначають,\~що правочин\~вважається схваленим\~зокрема у\~разі,\~якщо особа,\~яку він\~представляє,\~вчинила дії,\~що свідчать\~про прийняття\~його до\~виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Суд установив, що після того, як іпотекодержатель [PERSON] направив іпотекодавцю [PERSON] вимогу про усунення порушення основного зобов`язання від 29.03.2023, [PERSON] 24.04.2023 подала нотаріусу заяву про скасування довіреності [PERSON] від 10.06.2021. Вищевказані дії свідчать про відсутність схвалення та заперечення дій [PERSON] щодо укладання та підписання іпотечного договору від 02.07.2021, до предмету якого включено її майно. Крім того, відсутність схвалення [PERSON] дій свого представника [PERSON] щодо іпотечного договору демонструється також в активних діях, які вчинила [PERSON] з метою оперативного захисту своїх прав, свідченням яких є підготовка та подання позову до суду на десятий день після скасування довіреності. [PERSON] під час процедури укладання, підписання іпотечного договору, проявивши розумну обачливість, міг убезпечити свої інтереси, шляхом залучення [PERSON] до цього процесу на стадії нотаріального посвідчення іпотечного договору, що в майбутньому виключає ваду представництва [PERSON] та вихід за межі наданих повноважень. Покази, які надали в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] в частині тиску на них з боку [PERSON] та схиляння до укладення іпотечного договору, суд відхиляє, оскільки такі покази, з огляду на їх зміст та можливу вагомість, повинні підтверджуватися іншими належними, достатніми та достовірними доказами, проте такі суду не надані. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним іпотечного договору від 02.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , та скасування заборон, зазначених в цьому іпотечному договорі підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині виключення з державних реєстрів записів щодо реєстрації обтяжень, які проведені на підставі іпотечного договору від 02.07.2021, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 15.12.2020 року по справі № 922/2589/19 чинна редакція ст.26 вищевказаного Закону встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.237, 238, 240, 244, 572, 575 ЦК України, ст.ст. 5, 6,17, Закону України «Про іпотеку», ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved