Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди до [PERSON] , пояснивши суду, що останній здійснив незаконне видалення зелених насаджень на землях комунальної власності за межами населених пунктів, у кількості 86 дерев, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 264951 грн. 02 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 04.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.24). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.10.2025 підготовче засідання закрито, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 39). \~ \~ \~ \~В судове засідання 20.11.2025 представник позивача не з`явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити у повному обсязі, а саме: стягнути з [PERSON] 264951 грн. 02 коп. у якості відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подавав. \~ \~ \~ \~Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом об`єктивно встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №009645 від 06.03.2024 та постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.03.2024 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП, а саме за те, що о 15 год. 08 хв. 06.03.2024 було встановлено, що 05.03.2024, за межами населеного пункту на території Сатанівської ОТГ, поблизу с. Тарасівка, на землях комунальної власності гр. [PERSON] провів видалення зелених насаджень (які не відносяться до лісового фонду) породи акація сиро ростуча в кількості 86 штук пнів. В результаті чого порушенням заподіяно шкоду на загальну суму 264651 грн. 02 коп., що розрахована відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу (додаток 1) затв. постановою КМУ від 23.07.2008 №665 (а.с. 10,13). Також, до матеріалів справи долучено розрахунок завданої шкоди, із зазначенням кількості дерев,їх розмірів та обрахунку шкоди (а.с. 15). З довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району, Хмельницької області від 06.03.2024 №294 вбачається, що вирубку дерев здійснено на земельній ділянці комунальної власності за межами населених пунктів на території Бубнівського старостинського округу Сатанівської селищної ради (поблизу села Тарасівка) (а.с. 16). Позивачем 01.04.2024 [PERSON] направлявся лист з пропозицією сплатити завдану матеріальну шкоду у добровільному порядку (а.с. 17-19). Станом на час розгляду справи відповідач суму шкоди не сплатив, що стало причиною звернення до суду із позовом про її стягнення. Згідно зі ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ч.1,4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"). Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у ст.1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Отже, суд, розглядаючи спори про стягнення шкоди, має встановити обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч.1 ст.76 ЦПК України). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою(ч.6 ст.82 ЦПК України). Суд враховує, що відповідачем не було оскаржено постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.03.2024 за ст.153 КУпАП, якою безпосередньо встановлена вина [PERSON] по факту видалення зелених насаджень. Дана постанова набрала законної сили і є чинною, а отже в силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою для суду при розгляді даної цивільної справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідність його задоволення. З врахуванням того, що позов задовольняється у повному обсязі, то на користь позивача з відповідача мають бути стягнути і понесені судові витрати (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved