Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №7987386 в розмірі 88 675,00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 28 500,00 грн., заборгованість за відсотками 45 675,00 грн., заборгованість за пенею (штрафами) 14 500,00 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 14.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі по тексту ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7987386, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з умовами кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами. 15.05.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено Договір факторингу №15052025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 15.05.2025 року до Договору факторингу № 15052025 від 15.05.2025 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 88 675,00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 28 500,00 грн., заборгованість за відсотками 45675,00 грн., заборгованість за пенею (штрафами) 14 500,00 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №7987386 в розмірі 88 675,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, за його відсутності. Відповідач про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в суді повідомлений належним чином. У встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний Договір №7987386 про надання споживчого кредиту за умовами якого (п.1.3, 1.4,1.5.1) відповідачу наданий кредит у розмірі 29000,00 грн. строком на 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1,50 % в день (549,00% річних) та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 156 600,00 грн., орієнтовна, загальна вартість кредиту 185 600,00, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних 13 852,27%. 15.05.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №15052025, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі Боржників. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №7987386 від 14.06.2024 року, на дату відступлення права грошової вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Авентус Україна» становила в сумі 88 675,00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 28 500,00 грн., заборгованість за відсотками 45675,00 грн., заборгованість за пенею (штрафами) 14 500,00 грн. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №15052025 від 15.05.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 88 675,00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 28 500,00 грн., заборгованість за відсотками 45675,00 грн., заборгованість за пенею (штрафами) 14 500,00 грн. Відповідно до частини першої статті 626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним Кодексом, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Абзац 2 частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12Закону України"Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами (указана позиція є сталою, постанови Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Суд встановив, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7987386 відповідно до договору факторингу, а тому з дати відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» стало кредитором за вказаним кредитним договором. Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за яким згодом перейшло до позивача), однак в порушення ст.ст. 509, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість. Водночас, як вбачається з позовної заяви та доданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №7987386, крім основної заборгованості та процентів за користування коштами також заявлено вимогу про стягнення заборгованості за пенею (штрафами) в розмірі 14500,00 грн. Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто відповідно до встановлених законодавчих обмежень позичальники звільняються від відповідальності у вигляді неустойки, зокрема, пені після 24.02.2022, а відповідні нарахування підлягають списанню. Отже, враховуючи, що штраф за кредитним договором№7987386, який був укладений 14.06.2024, була нарахована всупереч положенням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає списанню, а тому не підлягає задоволенню. Відповідно у вказаній частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині вимог про стягнення основної заборгованості та відсотків за користування кредитом, а в частині вимог щодо стягнення пені (штрафу) відмові. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: partial