Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 29 серпня 2020 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Яготинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за № 84. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинились. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Між сторонами втрачені всі фізичні й духовні зв`язки. З моменту припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного, кожен з них живе своїм життям і своїми інтересами, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та згода взаємних прав та обов`язків. За взаємною згодою малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою. До суду від позивачки надійшла заява за якою вона просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повістки про виклик, які були надіслані йому за місцем його реєстрації повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому він вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. За свідоцтвом\~про шлюб\~серія [NUMBER] \~виданого 29.08.2020\~року Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між [PERSON] та [PERSON] , 29.08.2020 року було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 84. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . За свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 24.08.2020 року Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народилася [PERSON] . Батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Вiдповiдно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить iнтересам позивачки, оскiльки вона не згодна перебувати в подальшому у шлюбі з відповідачем, тобто на даний час не існує її вільної згоди на шлюб. В такому випадку відновлення сім`ї неможливе, а тому даний шлюб підлягає розірванню та позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки примушуванням до шлюбу заборонено законодавством. Відповідно до ч. 2, 8, 8 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст.\~8,\~ч.\~3\~ст.\~11\~ЗУ «Про\~охорону дитинства»\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку.\~Батьки або\~особи,\~які їх\~замінюють,\~несуть відповідальність\~за створення\~умов,\~необхідних для\~всебічного розвитку\~дитини,\~відповідно до\~законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Водночас у постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Враховуючи, що сторонами не надано доказів наявності спору між батьками щодо місця проживання дитини, такий позов ані позивач, ані відповідач не пред`явили, суд його не вирішував, а тому дитину слід залишити проживати з позивачкою. Вирішення судом питання залишення місця проживання дитини з матір`ю не позбавляє сторони звернутися до суду з позовом щодо визначення місця проживання дитини.

Outcome: approved