Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 16.10.2024-100002320 від 16.10.2024 року в розмірі 29700 грн., а також судові витрати по справі. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 11000,00 грн. строком на 124 днів. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який було надіслано на фінансовий номер телефону відповідача. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, [PERSON] кредитні кошти не повернув в повному обсязі та не виконав інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 29700,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 11000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 10230,00 грн., заборгованість за комісією 990,00 грн., додаткової комісії 1980,00 грн. та 5500,00 грн. неустойки. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 16.10.2024 року відповідач [PERSON] ознайомився з умовами пропозиції ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору. Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідач підписав одноразовим ідентифікатором Е252 заявку кредитного договору № 16.10.2024-100002320 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 16.10.2024-100002320 (кредитної лінії), а також підписав одноразовим ідентифікатором А252 паспорт споживчого кредиту. Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами по справі кредитного договору в електронній формі. Згідно з умовами кредитного договору № 16.10.2024-100002320, сума кредиту складає 1000,00 грн., строк, на який надається кредит 124 днів з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту 16.02.2025. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна в розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна в розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 990,00 грн., а комісія за обслуговування кредитної заборгованості 990,00 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка становить 137,50 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Як вбачається з наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 16.10.2024-100002320 від 16.10.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 29700,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 11000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 10230,00 грн., заборгованість за комісією 990,00 грн., додаткової комісії 1980,00 грн. та 5500,00 грн. неустойки. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Споживчий центр» в частині стягнення з відповідача 5500,00 грн. неустойки не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка за даним кредитним договором нарахована в період дії на території України воєнного стану, то відповідач [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Споживчий центр». Одночасно слід відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1980,00 грн., оскільки згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, в даному випадку за надання та обслуговування кредиту, є нікчемними. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно ч.5, ч.6 ст. 12 вищевказаного Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 16.10.2024-100002320 від 16.10.2024 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 11000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 10230,00 грн. та 990,00 грн. - комісії, всього 22 220,00 грн., відмовивши в стягненні 1980,00 грн. додаткової комісії та 5500,00 грн. неустойки за цим договором. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимогст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 812 грн. 31 коп.. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 207, 526, 610, 625, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved