Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

25 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до Захарівського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві зазначено, що у вересні 2025 року у позивача заблокували банківські рахунки. З додатку «Дія» позивач дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 69604466 від 10 серпня 2022 року. З копій постанов відкритого виконавчого провадження, позивач установив, що 16 червня 2021 року за № 181374, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» грошових коштів в сумі 32222 грн 34 коп. 10 серпня 2022 року за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. відкрито виконавче провадження № 69604466. З приводу заборгованості позивач вказує, що вона перед АТ «ПриватБанк» дійсно існувала, однак він її виплатив. У 2020 року банк подавав до суду позовну заяву про стягнення з нього заборгованості, однак з урахування наданих ним доказів сплати кредиту, рішенням суду позовну заяву залишено без задоволення. Щодо заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у сумі 32222 грн 34 коп, зазначає, що йому з цього приводу нічого не відомо, так як від надалі жодних кредитів не брав. За таких обставин, позивача просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 181374 виданий 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 32222 гривень 34 копійок. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, вирішені питання про залучення третіх осіб та витребування доказів (а.с. 31-33). 10 жовтня 2025 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. та 11 листопада 2025 року від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до суду надійшли витребувані докази відповідно (а.с. 46-57, 67-72). У судові засідання позивач не з`явився, про дати, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Водночас попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 60). Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судові засідання, не з`явився, хоча про дати, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 41, 42, 66). Про причини неявки суд не повідомлено. Треті особи - представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. в судові засідання не з`явились, хоча про дати, час і місце судових засідань повідомлені належним чином (а.с. 39, 40, 43, 64, 65). Про причини неявки суд не повідомлено. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 19 березня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір № 11708/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, на підставі якого кредитодавець надав можливість позичальнику на умовах строковості зворотності, платності, користуватись кредитним лімітом у розмірі 10000 гривень (а.с. 69). 28 лютого 2018 року укладено договір № 83 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» зобов`язалося відступити ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 70-71). Відповідно до реєстру до договору відступлення № 83 від 28 лютого 2018 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 11708/0005XSGF від 19 березня 2018 року (зв.а.с. 71). 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 181374, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» загальну суму заборгованості 32222 грн 34 коп, що виникла за кредитним договором № 11708/0005XSGF від 19 березня 2013 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк» (а.с. 48). 10 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. на підставі виконавчого напису № 181374 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69604466 (а.с. 50). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно частини 1 статті 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Ураховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З позову убачається, що позивач з наявністю у нього заборгованістю перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не згоден, заперечує факт отримання кредиту. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Крім того, відповідно до п.п. 2.3 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Не отримання позивачем вимоги (повідомлення) про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості кредитним договором № 11708/0005XSGF від 19 березня 2013 року та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги стягувача. Доказів спростування зворотного відповідачем надано не було. Також, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Водночас оскаржуваний виконавчий напис № 181374 вчинений нотаріусом 16 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відтак, станом на 16 червня 2021 року у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі. Отож, ураховуючи наведені обставини і те, що між сторонами існує спір з приводу суми боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування, виконавчого напису, вчиненого 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстровим № 181374. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved