Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.07.2022 року між [PERSON] та Публічним аконерним товариством «Національна акціонерна страхова коміанія «Оранта» був укладений договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 210261750), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак [NUMBER] . 15.11.2022 року в смт. Роките (вул. Окружна) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : 1. «MERCEDES-BENZ SPRINTER 906BB35», д.р.н. [NUMBER] . 2. «Ford Mondeo», д.р.п. [NUMBER] , під керуванням Відповідача. 28.07.2023 року до ПАТ «НАСК "ОРАНТА" із заявою звернувся власник пошкодженого транспортного засобу з приводу виплати страхового відшкодування в зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія автомобіля «Ford Mondeo», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування (виходячи з ліміту відповідальності) в розмірі - 127 500 (сто двадцять сім тисяч п?ятсот) грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до постанови Рокитнянського районного суду Київської області у справі № 375/1107/22 - дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. Крім того, згідно постанови Рокитнянського районного суду Київської області у справі № 375/1107/22 - Відповідач, керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп?яніння (огляд на стан сп?яніння з його згоди у встановленому законом порядку проводився із застосуванням алкотестера «Drager» в присутності двох свідків). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 31.08.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Відповідача з регресною вимогою (вих. № 08-03-14/1-04/6435). 15.11.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Відповідача із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/1-04/9120). Враховуючи той факт, що Відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, Позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 08.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Через електронний суд надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач будучи повідомленим про час та місце слухання справи, в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2022 року між [PERSON] та Публічним аконерним товариством «Національна акціонерна страхова коміанія «Оранта» був укладений договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №210261750), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак [NUMBER] . 15.11.2022 року в смт. Роките (вул. Окружна) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1. «MERCEDES-BENZ SPRINTER 906BB35», д.р.н. [NUMBER] . 2. «Ford Mondeo», д.р.п. [NUMBER] , під керуванням Відповідача. 28.07.2023 року до ПАТ «НАСК "ОРАНТА" із заявою звернувся власник пошкодженого транспортного засобу з приводу виплати страхового відшкодування в зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія автомобіля «Ford Mondeo», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Згідно з страхового акту № ОЦВ-Х-22-04-83637/1 та розрахунку страхового відшкодування від 09.08.2023 року розмір страхового відшкодування 127 500 (сто двадцять сім тисяч п?ятсот) грн. 00 коп Згідно платіжної інструкції № 42222 від 21.08.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування (виходячи з ліміту відповідальності) в розмірі - 127 500 (сто двадцять сім тисяч п?ятсот) грн. 00 коп. Відповідно до постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 16.05.2023 року у справі № 375/1107/22 - дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. Крім того, згідно постанови Рокитнянського районного суду Київської області 16.05.2023 року у справі № 375/1107/22 - Відповідач, керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп?яніння (огляд на стан сп?яніння з його згоди у встановленому законом порядку проводився із застосуванням алкотестера «Drager» в присутності двох свідків). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 31.08.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Відповідача з регресною вимогою (вих. № 08-03-14/1-04/6435). 15.11.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Відповідача із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/1-04/9120). Абзацом 1 пункту 6 розділу VI "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону № 3720-IX, що набрав чинності з 01.01.2025) передбачено, що Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами . За приписами абзацу а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону № 1961-IV, що діяв на момент укладання полісу № ЕР-218557548 від 22.12.2023, надалі Закон № 1961-IV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він самовільно залишив місце пригоди. Верховний Суд у постанові від 24 березня 2021 року у справі № 523/3212/19 (провадження №61-12680св20) зробив такий правової висновок: «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування». Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги те, що відповідача постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 16.05.2023 було визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що страховик набув до винного у ДТП особи право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченої потерпілій особі страхового відшкодування. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення судом у повному обсязі. Судові витрати по оплаті судового збору відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 3 028,00 грн (суми сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду).

Outcome: approved