Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

25.05.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 6937504 від 06.08.2023 року в сумі 37297 грн 80 коп., з яких: 9000 грн сума кредиту, 16477 грн 20 коп. сума заборгованості за процентами за період з 06.08.2023р. по 26.05.2024р., 11820 грн 60 коп. нарахованих позивачем процентів за період з 27.05.2024 по 31.07.2024р. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором, у зв`язку з чим у нього утворилася вказана заборгованість перед ТОВ «Авентус Україна». В подальшому ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу відступило позивачу за плату належні їм права вимоги до боржника. Проте відповідач заборгованість так і не погасив. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся\~ належним чином. Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його\~ відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 20 листопада 2025 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та [PERSON] (Споживач) було укладено договір № 6937504 про надання споживчого кредиту (далі - Договір № 6937504). Згідно з умовами п. 1.1, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1 договору № 6937504 ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати відповідачу на умовах, встановлених в договорі, кредит на споживчі (особисті) потреби в розмірі 6000 грн на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 360 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплачувати фіксовані проценти в розмірі 1,99 % на день щомісяця у строки, передбачені Додатком № 1, та повернути кредит у строк до 31.07.2024р. /а.с. 16-21/. Згідно з Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6937504 від 06.08.2023 р., сторони погодили таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що загальна вартість кредиту складає 48088 грн 50 коп. /а.с. 21, зворот/. 06.08.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та [PERSON] (Споживач) було укладено додаткову угоду до договору № 6937504 від 06.08.2023 р., якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 3000 грн, у зв`язку з чим погодили внести зміни до договору № 6937504. Відповідно до змін сума кредиту становить 9000 грн, додаток №1 викладений в новій редакції, тому загальна вартість кредиту складає 72132 грн 75 коп. /а.с. 39-41/. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України\~ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. На офіційному веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Авентус Україна» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: текст кредитного договору, Правила, Паспорт споживчого кредиту, інформація, передбачена частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензія, фінансовий звіт, тощо. Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С3236» підписав електронний кредитний договір № 6937504 та одноразовим ідентифікатором «С9244» підписав додаткову угоду до договору № 6937504, укладену в електронній формі, які містили усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договорів, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 2.1 Договору № 6937504 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ «Пейтек Україна» № 20240612-14а від 12.06.2024 р. /а.с. 72-74/ ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за договором № 6937504 та перерахувало відповідачу 06.08.2023 року о 11:32 годині на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано в Договорі № 6937504, кредитні кошти в сумі 6000 грн. Як вбачається з листа ТОВ «Пейтек Україна» № 2024-07-24-2-1 від 24.07.2024 р. /а.с. 69-71/, 06.08.2023 року о 14:50 годині ТОВ «Авентус Україна» виконано свої зобов`язання за додатковою угодою до договору № 6937504 та перераховано на картку № [NUMBER] , кредитні кошти в сумі 3000 грн, що також підтверджується відповіддю на запит суду АТ «Універсал Банк» /а.с. 127/. При цьому, банківська картка [NUMBER] , яка відповідає цій масці, емітована на саме ім`я [PERSON] згідно з листом АТ «Універсал Банк» вих. № БТ/Е-7470 від 11.07.2025 року. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договором не виконував, у визначений цим договором строк заборгованість за сумою кредиту та проценти не сплатив, внаслідок чого у відповідача за розрахунком ТОВ «Авентус Україна» утворилась заборгованість зі сплати процентів станом на 26.05.2024 року в сумі 16477 грн 20 коп. /а.с. 28-34/. Слід зазначити, що 27.05.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (після зміни найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал») (Фактор) було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором № 6937504 щодо відповідача /а.с. 79-83/. Так, за умовами п. 1.1 вказаного договору факторингу Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за кредитною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані визначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору факторингу. Згідно з п. 1.2 договору факторингу № 27.05/24-Ф права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактора (позивача) з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого Фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно його заборгованості. Відповідно до п. 3.3 договору факторингу № 27.05/24-Ф ціна продажу за цим договором становить 4 067 724 грн 99 коп. ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» сплатило ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року суму 4 067 724 грн 99 коп, що підтверджується платіжними інструкціями /а.с. 45а-45б/, а також між сторонами договору факторингу 27.05.2024 р. підписано Акт прийому- передачі реєстру боржників /а.с.88, зворот/. Таким чином, відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25477 грн 20 коп., з яких: 9000 грн - тіла кредиту, строк повернення якого на той час ще не настав, та 16477 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками /а.с. 15/. Про зміну кредитора за договором № 6937504 про надання споживчого кредиту від 06.08.2023 року [PERSON] був повідомлений шляхом направлення йому ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» листа на електронну пошту /а.с. 26/. Після відступлення права грошової вимоги за вказаним договором, позивач за період з 27.05.2024 року до 31.07.2024 року за 66 календарних днів донарахував відповідачу проценти кредитом у розмірі 11820 грн 60 коп. (9000 грн х 1,99% = 179,10 х 66) з межах строку дії Договору № 6937504 /а.с. 35/. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за договором, незважаючи на те, що строк повернення кредиту вже настав. Водночас, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми процентів за користування кредитом в межах заявленого позивачем періоду стягнення, суд виходить з наступного. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1 %. Вказана норма, передбачає, що дія пункту 5 розділу I цього Закону № 3498-IX, яким доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання ним чинності. Як встановлено вище, що відповідач уклав договір № 6937504, отримавши кредитні кошти, 06.08.2023 р., тобто до набрання чинності Законом № 3498-IX, строк дії якого продовжено після набрання чинності зазначеним Законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом не мав виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. Виходячи з викладеного, проценти підлягають розрахунку наступним чином. За період з 06.08.2023 р. по 26.05.2024 р., з якого проценти фактично нараховувались з 06.08.2023 р. до 06.11.2023 р. (крім 05.09.2023 р.) 16447 грн 20 коп. (за ставкою 1,99 % в день, в межах заявлених вимог); за період з 27.05.2024 р. по 31.07.2024 р. 8910 грн 00 коп. (9000 x 1.5 x 66: 100). Загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача за вказаним договором становить 25357 грн 20 коп. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву, заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження. З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 6937504 у загальному розмірі 34357 грн 20 коп. На думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладених угод, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково.\~\~\~ Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 2231 грн 51 коп. Що стосується витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження\~ витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера на надання правничої допомоги, копію заявки № 7981 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 р. від 10.12.2024 р., копію акту № 7981 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р., рахунок на оплату № 7981-12/05-2025 від 12.05.2025 р., який за умовами п. 4.8 договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 р. позивач зобов`язався оплатити протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду по справі законної сили /а.с. 11, 27, 42, 57, 77-78/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 9212 грн 00 коп.

Outcome: partial