Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» 22 серпня 2025 року поштою направило до Новокодацького районного суду міста Дніпра позов до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних, який надійшов до суду 08 жовтня 2025 року. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 18 листопада 2025 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 16 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позикодавець надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 8 019 доларів США строком до 15 березня 2012 року, а відповідач зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 %. З метою належного виконання зобов`язань за кредитним договором 16 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2010 року з [PERSON] і [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 82 577 грн. 19 коп. Проте, боржники жодних дій, спрямованих на сплату заборгованості не вчинили. 11 травня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов договору перейшло право вимоги до [PERSON] і [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року було замінено стягувача за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] і [PERSON] заборгованості за кредитним договором з АКІБ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку». За період з 05 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року з відповідачів на користь кредитора стягнуто в примусовому порядку заборгованість у розмірі 19 100 грн. 72 коп. Оскільки рішення відповідачами не виконано в повному обсязі, борг не повернуто, проценти не сплачені, позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на свою користь три відсотки річних за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 9 328 грн. 43 коп. та інфляційні втрати у розмірі 30 781 грн. 24 коп., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. Представник позивача у своїй заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надали. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Будь-які заяви чи клопотання від відповідачів до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11128308000 від 16 березня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 8 019 доларів США, що еквівалентно 40 495 грн. 95 коп. строком до 15 березня 2012 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних (а.с. 6-9). З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № 11128308000 від 16 березня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11128308000/2, відповідно до умов якого поручитель повинна виконати зобов`язання у тому ж порядку і обсязі, що й позичальник (а.с. 10). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-1505/10р. від 02 листопада 2010 року з [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 82 577 грн. 19 коп. (а.с. 11). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року було замінено стягувача за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада2010 року про стягнення з [PERSON] і [PERSON] заборгованості з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» (а.с. 14-15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка С.Г. від 14 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62562258 з виконання дубліката виконавчого листа № 2-1505/10, виданого 18 червня 2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська (а.с. 16, 17). За період з 05 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року з відповідачів на користь кредитора стягнуто в примусовому порядку заборгованість у розмірі 19 100 грн. 72 коп. (а.с. 18-19). Відповідачі свої зобов`язання за договором не виконали, борг у повному обсязі не повернули. На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунків позивача три відсотки річних за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року складають 9 328 грн. 43 коп. та інфляційні втрати за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 30 781 грн. 24 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 1), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах по 1 514 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved