Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Опис справи До Шевченківського районного суду міста Дніпра 18.07.2025 року надійшла зазначена вище позовна заява у якій позивач прохав суд стягнути солідарно із [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь позивача КП «Дніпроводоканал» суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення із урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 97\~975,08 грн з них 90\~998,00 грн сума основного боргу, 1885,76 грн сума 3% річних та інфляційне збільшення 5091,32 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Заборгованість утворилася за період із липня 2007 року по лютий 2025 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] є\~споживачами послуг,\~які надаються\~КП «Дніпроводоканал»\~за адресою:\~ [ADDRESS] . З огляду на те, що останніми не сплачується плата за отримані послуги у зв`язку із чим накопичилась заборгованість, позивач вважав за необхідне звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розгляд справи просив здійснити без його участі. Щодо належного повідомлення відповідачів Судом із метою належного повідомлення відповідачів щодо наявного цивільного провадження стосовно них, 28.07.2025 зроблено запити до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та встановлено зареєстроване місце проживання: -відповідача [PERSON] з 06.01.1987 року по теперішній час: [ADDRESS] ; -відповідача [PERSON] з 10.09.2008 року по теперішній час: [ADDRESS] ; -відповідача [PERSON] з 23.12.2003 року по теперішній час: [ADDRESS] ; - відповідача [PERSON] з 23.12.2003 року по теперішній час: [ADDRESS] ; -\~відповідача [PERSON] з 24.12.2003 року по теперішній час: [ADDRESS] . Суд у судові засідання викликав відповідачів, однак останні не вжили заходів, щодо отримання судової кореспонденції за своїм зареєстрованим місцем проживання. Від відповідачів повернулися конверти з відмітками\~«за закінченням терміну зберігання». Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення відповідачів щодо розгляду справи, яка стосується їх безпосередньо. Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за не надсилання заявнику відповідних документів. Суд виходить із того, що відповідачі хоч і не отримали кореспонденцію, надіслану їм неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідачів за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідачі правом на надання відзиву не скористалися, заяв чи клопотань до суду не подавали. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. У силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені судом Предметом господарської діяльності позивача КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначено у п. 2.2.1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 22 березня 2023 року № 72/35. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , та станом на 28.02.2025 року, складає 90\~998,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано суду розрахунок заборгованості за період із липня 2007 року по лютий 2005 року, а також, довідку про склад сім`ї. Сума заборгованості, що утворилася станом на 28.02.2025 року складає 97\~975,08 грн з них 90\~998,00 грн сума основного боргу (за період із липня 2007 по лютий 2005 року), 1885,76 грн сума 3% річних (за період з липня 2018 року по січень 2022 року) та інфляційне збільшення 5091,32 грн (за період з липня 2018 року по січень 2022 року). Згідно із відповіддю Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації Дніпровської міської ради [PERSON] з 06.01.1987 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 10.09.2008 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 23.12.2003 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 23.12.2003 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 24.12.2003 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Норми права, що застосовує суд Нормами\~ст. 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Вимогами ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до вимог ст. 22\~Закону України\~«Про питну\~воду,\~питне водопостачання\~та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Приписами ч. 4 ст.\~23\~та ч. 3 ст.\~24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що послуги з централізованого водопостачання/водовідведення надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання/водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.\~611, ч.1 ст.\~612 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Висновки суду Відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам.\~Між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачами встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», абоненту відкрито особовий рахунок. Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив про те, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно з якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі були зобов`язані сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Приписами ст.\~541\~ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Водночас, нормами ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , [INFO] тому суд вважає, що він є належним боржником за період з липня 2007 по лютий 2025. У той же час, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.09.2008 року. Однак, повнолітнім останній став у 2010 році, тобто обов`язки щодо утримання якого було покладено на батьків та, які не можуть бути перекладені на інших осіб. Проте, позивачем не було надано детального розрахунку щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 29.05.2010 по лютий 2025 року, що позбавляє суд можливості встановити дійсну заборгованість саме [PERSON] . Також, [PERSON] ,\~ [INFO] з 23.12.2003 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, повнолітньою остання стала у 2016 році, тобто обов`язки щодо утримання якої було покладено на батьків та, які не можуть бути перекладені на інших осіб. Проте, позивачем не було надано детального розрахунку щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 18.05.2016 по лютий 2025 року, що позбавляє суд можливості встановити дійсну заборгованість саме [PERSON] . Слід зазначити,\~що і\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , з 23.12.2003 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, повнолітньою остання стала у 2020 році, тобто обов`язки щодо утримання якої було покладено на батьків та, які не можуть бути перекладені на інших осіб. Проте, позивачем не було надано детального розрахунку щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 20.03.2020 по лютий 2025, що позбавляє суд можливості встановити дійсну заборгованість саме [PERSON] [PERSON] ,\~ [INFO] , з 24.12.2003 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, повнолітнім останній став у 2021 році, тобто обов`язки щодо утримання якого було покладено на батьків та, які не можуть бути перекладені на інших осіб. Проте, позивачем не було надано детального розрахунку щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 25.11.2021 по лютий 2025, що позбавляє суд можливості встановити дійсну заборгованість саме [PERSON] . Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду прави в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо відомостей, викладених у рахунках від відповідачів не надходило. Доказів оплати вартості послуг водопостачання та водовідведення відповідачами суду не надано. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо інфляційних нарахувань Відповідно до розрахунку позивача, сума заборгованості за основним боргом, тобто, за надані послуги з водопостачання та водовідведення розраховані за період із липня 2007 року по лютий 2025 року та складає\~ 97\~975,08 грн. А із наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних вбачається, що позивачем нараховувалась дана сума за період з липня 2018 по січень 2022 року, з яких: інфляційне збільшення суми боргу 5091,32 грн (за період з липня 2018 року по січень 2022 року) та 3 % річних\~1885,76 грн (за період з липня 2018 року по січень 2022 року). Позивачем здійснено розрахунок 3% відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦПК України, із урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~, за період з липня 2018 року по січень 2022 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору\~у розмірі 3028,00 грн. На підставі ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405, 625 ЦК України,

Outcome: partial