Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

представник -\~адвокат Крамчанін\~О.В.\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом про\~захист прав\~споживача банківських\~послуг шляхом\~стягнення коштів\~за скасованим\~виконавчим написом.\~Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 05.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. було винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №68295136 при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса № 64417 від 11.06.2021 приватного нотаріуса Бучанського району нотаріальний округ Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК Дебт Коллекшн" заборгованості в розмірі 16968 грн. 28 травня 2024 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 197/80/24, яке набрало законної сили 28.06.2024, визнано таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис вчинений 11.06.2021 за № 64417 приватним нотаріусом Бучанського району нотаріальний округ Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК Дебт Коллекшн" заборгованості в розмірі 16968 грн. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. від 12.04.2024 виконавче провадження було закінчено, проте за час виконавчого провадження з позивача було стягнуто 1999,02 грн з даних коштів перераховано 1325,22 в рахунок сплати витрат виконавчого провадження, 1696,80 грн в рахунок сплати основної винагороди приватного вионавця, 16968 грн в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням. Просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 1990,02 грн, стягнуті з позивача на підставі виконавчого напису, та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання до суду не з`явились. 18 листопада 2025 року від представника позивача -Крамчаніна О.В. через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява, згідно з якою представник просить суд розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ "ФК Дебт коллекшн" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Третя особа - приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Макаренко А.С. в судове засідання не з`явилась. 16 жовтня 2025 через систему "Електронний суд" надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського району нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 64417 (а.с.6 - зворот) про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 16968 грн за кредитним договором № 2908220195/170324 від 21 листопада 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебт Коллекшн". На підставі виконавчого напису № 64417 від 11 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сергіївною 21 січня 2022 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 68295136 (а.с.8). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року виконавчий напис № 64417, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського району нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.10-12). Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сергіївною від 12 квітня 2024 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 64417, вчиненого 11 червня 2021 року, закінчено. Вимоги виконавчого документа виконані в повному обсязі (а.с.9). Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, що випливають з фактичного набуття майна без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважив, що загальна умова ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі №6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов таких висновків. Правовою підставою\~набуття ТОВ "Фінансова компанія "Дебт Коллекшн" грошових коштів у сумі 16968 грн, став виконавчий напис нотаріуса № 64417, вчинений 11 червня 2021 року, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому правова підстава для отримання 19990,02 грн відпала і зазначені кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ч.1\~ст.1212 ЦК України. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до\~\~ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, "при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін". Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі\~\~4000 грн\~\~є обґрунтованою\~та співмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників. Окрім того, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено абз. 2 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір". При цьому позивач звільнений від сплати такого на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненю судовий збір у розмірі, який мав би сплатити позивач, за відсутності звільнення від сплати такого, що становить 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved