Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 20.02.2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір №100087653, відповідно до умов якого останній було видано кредит в сумі 9800 грн., шляхом їх перерахування на банківську картку, вказану відповідачкою в заяві на отримання кредиту. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, до якого в подальшому укладались додаткові угоди, у т.ч. щодо терміну дії договору факторингу, відповідно до яких та реєстру боржників №223 від 04.04.2023 року до останнього перейшло право грошової вимоги за зазначеним вище кредитним договором, укладеним із відповідачкою. 10.10.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №10/1024-01, згідно реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 року до якого, право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС». В свою чергу, останнє за договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року відступило право вимоги за кредитним договором позивачу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 46218 грн. 76 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9800 грн. та заборгованості по процентам в сумі 36418 грн. 76 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 09.09.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В призначене судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві позивач просив розглядати справу без участі його представника, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачка в призначені судові засідання повторно не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, суд у відповідності до ч.3 ст.211, п.п.1,2 ч.3 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України визнав за можливе провести розгляд справи по суті в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону №675-VIII від 03.09.2015 року електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону №675-VIII від 03.09.2015 року). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону №675-VIII від 03.09.2015 року). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст.11 Закону №675-VIII від 03.09.2015 року). Статтею 12 Закону №675-VIII від 03.09.2015 \~року визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України). Відповідно до ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачкою, 20.02.2023 року між нею та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в електронній формі було укладено кредитний договір №100087653, відповідно до умов якого відповідачці було видано кредит в сумі 9800 грн., шляхом їх перерахування на банківську картку, вказану відповідачкою в заяві на отримання кредиту. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, до якого в подальшому укладались додаткові угоди, у т.ч. щодо терміну дії договору факторингу, відповідно до яких та реєстру боржників №223 від 04.04.2023 року до останнього перейшло право грошової вимоги за зазначеним вище кредитним договором, укладеним із відповідачкою. 10.10.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №10/1024-01, згідно реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 року до якого, право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС». В свою чергу, останнє за договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року відступило право вимоги за кредитним договором позивачу. Згідно долученого до позову розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку, станом на 31.07.2025 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 46218 грн. 76 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9800 грн. та заборгованості по процентам в сумі 36418 грн. 76 коп. За вказаних вище обставин, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, в зв`язку із чим з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в зазначеному вище розмірі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. В своєму позові позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн., на підтвердження понесення яких надав копію договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 року із Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» з додатком №1 та додатковою угодою №25770784177 від 11.08.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2025 року. Згідно вказаного вище акту вартість наданих послуг за договором склала 7000 грн. та включає в себе послуги зі складання позовної заяви в сумі 5000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості в сумі 1000 грн.; підготовки адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів в сумі 500 грн.; підготовка та подача клопотання про витребування інформації про зарахування кредитних коштів в сумі 500 грн. Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року усправі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19.02.2020 року). Так, відповідно до положень ч.6\~ст.137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної\~ініціативи,

Outcome: partial