Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

05.05.2025 року [PERSON] звернулася до з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 04.04.2011 року Октябрським районним судом міста Полтави винесено рішення, яким стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Після вступу рішення в законну силу, вона отримала виконавчий лист та подала його до виконавчої служби за місцем проживання боржника. 26.04.2012 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського міського управління Явір Ю.О. відкрито виконавче провадження №34143935. Однак боржник рішення суду у добровільному порядку не виконує і станом на 16.04.2025 року має 23750,38 грн., що підтверджується розрахунком, зробленим державним виконавцем Кунгуровою Т.А. Таким чином, за проведеним нею розрахунком, за період з 01.10.2024 року по 16.04.2025, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] становить 26847,54 грн. А тому, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на доньки [PERSON] у розмірі 23750,38 грн. Ухвалою судді від 09.05.2025 року вказана позовна заява була залишена без руху. 13.05.2025 року до суду надійшла заява [PERSON] на виконання вимог ухвали суду від 09.05.2025 року. Ухвалою суду від 18.06.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце судового засідання, а таакож шляхом оголошення на офіційному сайті суду. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №934. 04.04.2011 року Октябрським районним судом міста Полтави по справі №2-1024/11, винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходу громадян, щомісячно, до досягнення донькою повнолітнього віку починаючи з 24.01.2011 року. 26.04.2012 року постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції Явір Ю.О. відкрито виконавче провадження №34143935 на підставі виконавчого листа №2-1024, виданого Октябрським районним судом міста Полтави. Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Крім того, відповідно до\~Закону України від 17травня 2017року N2037-VIII"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів"\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Статтею 180СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданим Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини, станом на 16.04.2025 року становить 23750,38 грн., яка підлягає до стягнення. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пунктом 22\~постанови Пленуму\~Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»№3від 15 травня 2006року\~судам роз`яснено, що передбачена\~ст.196СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених \~ст.197СК\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Частиною 4\~ст.263ЦПК України\~визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При визначенні суми неустойки (пені) суд керується правовою позицією, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі\~ст. 196 СК України. Зокрема, зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, у якому не проводилося стягнення. Позивачем в позовній заяві був наведений розрахунок суми пені за період з 01.10.2024 року по 16.04.2025 року, з яким суд погоджується. При цьому згідно ч.1\~ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, яка підлягає до стягнення. Належних та допустимих доказів того, що розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів є іншим, відповідачем не надано. Відсутність вини відповідача в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, підстав для зменшення розміру неустойки чи звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1ст. 5\~Закону України "Про судовий збір", тому відповідно до ст.141ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, що складає 1211,20 грн.

Outcome: approved