Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №446692-КС-001 про надання кредиту від 03.02.2022, що становить 28813,13 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 17313,13 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн., стверджуючи, що позичальник не виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Також позивач просив стягнути судові витрати. Ухвалою від 03.10.2025 провадження у справі відкрито. До судового засідання сторони не з`явились. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , повідомлявся відповідно до ст.128 ч.11 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщено не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. До судового засідання не з`явився, про причини неявки до судового засідання не сповістив, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, що 03.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №446692-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». При цьому ТОВ «Бізнес Позика» 03.02.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №446692-КС-001 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Через телекомунікаційну систему ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] одноразовий ідентифікатор G-0790, на номер телефону [NUMBER] , який відповідачем було введено/відправлено. Таким чином 03.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №446692-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Також встановлено, що відповідачем в порушення умов укладеного договору кредитні кошти не повернуті. Станом на 04.09.2025 у [PERSON] утворилась заборгованість за договором №446692-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 28813,13 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 17313,13 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.04.2025 року у справі № 199/4657/18: надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Також вимога про стягнення комісії в розмірі 1500 гривень суперечить положенням ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають до часткового задоволення, а саме: підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №446692-КС-001 від що 03.02.2022 у розмірі 27313,13 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 17313,13 грн. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial