Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

В травні 2025 року ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 04.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 04.05.2024-100000890, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 04.05.2024, строком на 98 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 07.05.2025, утворилась заборгованість у розмірі 23760 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн., по процентам в розмірі 11760 грн. та по неустойці 4000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 04.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 04.05.2024-100000890, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 8000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 04.05.2024, строком на 98 днів. Пунктом 4 договору сторони погодили дату повернення кредиту 09.08.2024. Пунктом 5 договору сторони погодили процентну ставку - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Згідно п. 8 договору передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 10% від суми кредиту, що становить 800 грн., економічна сутність плата на надання кредиту. Пунктом 13 договору передбачено сплату неустойки: 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до договору від 04.05.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 8000 грн. строком на 98 днів, [PERSON] 04.05.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 8000 грн. 18.05.2024 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали додатковий договір до кредитного договору № 04.05.2024-100000890 від 04.05.2024, яким виклали норми щодо строку, на який надається кредит, дату повернення кредиту, графік платежів, строк дії договору в новій редакції: Строк на який надається кредит 118 днів, Дати повернення кредиту 24.08.2024. Станом на 07.05.2025, утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 23760 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн., по процентам в розмірі 11760 грн. (за період з 04.05.2024 по 24.08.2024), та по неустойці 4000 грн. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо стягнення неустойки в розмірі 4000 грн. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, неустойка в сумі 4000 грн. підлягає списанню кредитодавцем. Враховуючи вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість договором в розмірі 19 760 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн. та по процентам в розмірі 11\~760 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позивних вимог в сумі 2 014 грн. 59 коп. (2422,40х19760:23760).

Outcome: partial