Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

07 серпня 2025 року в провадження головуючого - судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 лютого 2010 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення по справі № 2-179/10, за яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11341738000 від 29 квітня 2008 року у розмірі 163 512,84 гривень. З моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане в розумінні чинного законодавства. Таким чином, рішення, яке виніс Першотравенський міський суд Дніпропетровської області не виконувалось відповідачем у період з 23 лютого 2019 року до 23 лютого 2022 року. Щодо належності права вимоги Кредитний договір № 11341738000 від 29 квітня 2008 року було укладено між АКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . В подальшому, право вимоги первісним кредитором було відступлено до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», який відступив своє право вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі укладеного договору купівлі-продажу права вимоги № 1930/К від 18 вересня 2019 року. Даний факт також підтверджено в судовому порядку - 12 грудня 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу по справі 2-179/10, якою, серед іншого, підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором № 11341738000 від 29 квітня 2008 року до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Тому, відповідно до укладених договорів станом на дату звернення до суду, право вимоги за кредитним договором № 11341738000 від 29 квітня 2008 року належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 25 липня 2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25 липня 2024 року на виконання Протоколу № 1706 від 25 липня 2024 року внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Рішення суду не виконувалось відповідачем у період з 23 лютого 2019 року до 23 лютого 2022 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Позивачем в позові наведені розрахунки інфляційних втрат та 3% річних за вищезазначений період. Позивач вважає, що строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду не пропущений, посилаючись на продовження строків позовної давності під час карантину та воєнного стану в державі. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки в якості відповідальності за несвоєчасне виконання рішення суду у справі №2-179/10 в розмірі 50 457,16 гривень та судовий збір по справі. Ухвалою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивача підтримує позовні вимоги, представник відповідача просить відмовити в їх задоволенні. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позов подано неналежним позивачем (право вимоги відступлено ТОВ "Діджи Фінанс") та з пропуском строку позовної давності. Крім того, відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, тому нарахування йому штрафів, пені, процентів, тощо, є необґрунтованим. Представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та вважає їх обґрунтованими та доведеними. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк", який з 18 грудня 2009 року перейменований в ПАТ "УкрСиббанк", звертався до Першотравенського (нині Шахтарського) міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 163 512,84 гривень та судових витрат. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №2-179/10 від 16 лютого 2010 року цивільну справу за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було закрито в частині позовних вимог до [PERSON] в зв`язку з його смертю. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №2-179/10 від 16 лютого 2010 року було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість по кредитному договору в сумі 163 512,84 гривень та судові витрати. Вказане рішення набрало законної сили, стягувачу видані виконавчі листи по справі. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого право грошової вимоги за кредитним договором №11341738000, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] , перейшло до ПАТ "Дельта Банк". 19 вересня 2019 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК"Довіра та Гарантія" був укладений договір факторингу №1930/К, відповідно до умов якого, відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №11341738000. 12 грудня 2019 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №2-179/10 було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місце знаходження: 01014, м. Київ, б-р Дружби народів, буд.38, код ЄДРПОУ 34047020), у виконавчих листах №2-179/10, виданих Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №11341738000 від 29 квітня 2008 року, в розмірі 163\~512,84 гривень та в рахунок повернення судових витрат у справі 1 755,12 гривень, на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (місце знаходження: 04112, місто Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорвського, буд.8, поверх 6 оф.34, код ЄДРПОУ 38750239, р/р [NUMBER] ). 14 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу №1404ДФВ, відповідно до умов якого, відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №11341738000. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року №2-179/10 (провадження №6/0186/93/24) було замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746) у виконавчих листах №2-179/10, виданих на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі №2-179/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказана ухвала суду набрала законної сили. Відповідно до\~частини першої\~статті 2\~ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Не підлягає судовому захисту також і похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого, у цьому разі, боржника. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 зі справи № 1-23-32/135-08-4825. Водночас, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17). Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). Таким чином, судом встановлено, що 14 квітня 2022 року між ТОВ "ФК"Довіра та Гарантія" (нині ТОВ "Він Фінанс") та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу №1404ДФВ, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №1134173800 перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс" та ухвалою від 31 травня 2024 року Першотравенського (нині Шахтарського) міського суду Дніпропетровської області було замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у виконавчих листах №2-179/10, виданих на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі №2-179/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У частині першій статті 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, а саме, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Згідно з пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Зі змісту вказаного договору факторингу №1404ДФВ від 14 квітня 2022 року, укладеного між ТОВ "ФК"Довіра та Гарантія" та ТОВ "Діджи Фінанс", вбачається, що новий кредитор у день укладання цього договору, набув усі права кредитора за основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати пені, штрафів, передбачених основними договорами, у розмірах, вказаних в додатку №1 до цього договору. Правонаступництво за договором означає, що новий кредитор автоматично отримує всі права попереднього, включаючи право вимагати борг, відсотки та штрафи. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Тобто, передані права вимоги не лише щодо грошових зобов`язань, які існували на час укладення договору, але й ті, що виникнуть у майбутньому, та можливість стягнення майнових санкцій за неналежне виконання як тих, що існують зобов`язань, так і тих, що виникнуть. Позивач - ТОВ "Він Фінанс", просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] збитки в якості відповідальності за несвоєчасне виконання рішення суду №2-179/10 в розмірі 50 457,16 гривень, з яких: інфляційні втрати за період з 25 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року в сумі 35 754,44 гривні та 3% річних за період з 25 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року в сумі 14 702,72 гривні. Судом встановлено, що право грошової вимоги до відповідача - [PERSON] за кредитним договором №11341738000 позивач набув 19 вересня 2019 року на підставі договору факторингу №1930/К та відступив право грошової вимоги ТОВ "Діджи Фінанс" 14 квітня 2022 року. У вказаний проміжок часу, позивач не скористався своїм правом пред`явлення позову до суду до відповідача, маючи право грошової вимоги. З 14 квітня 2022 року, відступивши право грошової вимоги новому кредитору - ТОВ "Діджи Фінанс", позивач втратив право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №11341738000, як таких, що існували на час укладення договору факторингу, так і тих, що виникнуть у майбутньому, та можливість стягнення майнових санкцій за неналежне виконання як тих, що існують зобов`язань, так і тих, що виникнуть. В зв`язку з тим, що права позивача не порушені, право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1341738000 має новий кредитор - ТОВ "Діджи Фінанс", якому відступлено право грошових вимог 14 квітня 2022 року, як ті, що існували на дату укладення договору факторингу, так і ті, що виникнуть у майбутньому, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено в зв`язку з його необгрунтованістю, то питання пропущеного строку звернення до суду з даною позовною вимогою та його поновлення (питання, викладені в позові та у відзиві на позовну заяву), судом не вирішувалося. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed