Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

22 травня 2025 року Миколаївська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Очаківське» ( далі ТОВ «СВП «Очаківське»), предметом якого є: конфіскація у [PERSON] у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області земельних ділянок з кадастровими номерами 4825180700:02:000:0174 площею 4,17 га, 4825180700:01:000:1198 площею 0,47 га, 4825180700:01:000:1840 площею 0,09 га та 4825180700:02:000:0467 площею 0,66 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Куцурубської (раніше Іванівської) сільської ради Миколаївського (раніше Очаківського) району Миколаївської області. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , яка є громадянкою республіки білорусь, на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації від 19 червня 2007 року № 299 передано у власність земельні ділянки загальною площею 5,39 га, в тому числі: ріллі богарної 4,17 га, ріллі зрошуваної 0,47 га, пасовищ 0,09 га, виноградників 0,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Іванівської (нині Куцурубської) сільської ради Очаківського (нині Миколаївського) району Миколаївської області. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] 16 серпня 2007 року видано державні акти серій та номерів: ЯЕ 899519, ЯЕ 899520, ЯЕ 899521, ЯЕ 899534 на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4825180700:02:000:0174 площею 4,17 га, 4825180700:01:000:1198 площею 0,47 га, 4825180700:01:000:1840 площею 0,09 га та 4825180700:02:000:0467 площею 0,66 га відповідно. З відомостей Державного земельного кадастру вбачається, що державна реєстрація спірних земельних ділянок як об`єктів цивільних прав проведена 16 серпня 2007 року. Право власності за відповідачкою на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 03 листопада 2018 року за № 28740119 (щодо ділянки з кадастровим номером 4825180700:02:000:0174), 01 листопада 2018 року за № 28758513 (щодо ділянки з кадастровим номером 4825180700:01:000:1198), 06 серпня 2019 року за № 32767532 (щодо ділянки з кадастровим номером 4825180700:02:000:0467). Відомості щодо здійснення державної реєстрації права приватної власності [PERSON] або будь-якої іншої особи на земельну ділянку з кадастровим номером 4825180700:01:000:1840 площею 0,09 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Крім того, також встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 4825180700:02:000:0174 площею 4,17 га, 4825180700:01:000:1198 площею 0,47 га та 4825180700:02:000:0467 площею 0,66 га перебувають до 22 серпня 2028 року у користуванні ТОВ «СВП «Очаківське» на підставі договорів оренди від 22 серпня 2018 року, укладених підприємством з [PERSON] та зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 листопада 2018 року за № 28740191, 01 листопада 2018 року за № 28758543 та 06 серпня 2019 року за № 32767538 відповідно. Посилаючись на те, що [PERSON] громадянство України у встановленому законом порядку ніколи не набувала, документи, що посвідчують таке громадянство компетентними органами їй ніколи не видавались, а також, що [PERSON] є громадянкою республіки білорусь та документована національним паспортом іноземця, тобто вона має статус нерезидента, та нею упродовж встановленого законодавством України річного строку добровільно не відчужено спірні земельні ділянки, в зв`язку з чим вони підлягають конфіскації за рішенням суду, прокурор просив про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь Миколаївської окружної прокуратури сплаченого судового збору за подачу позовної заяви. Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачка є громадянкою білорусі та є власницею земельних ділянок сільськогосподарського призначення на підставі розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації № 299 від 19 червня 2007 року. Відповідно до норм Земельного кодексу\~України вона зобов`язана була відчужити зазначені вище земельні ділянки протягом року з часу набуття їх у власність. Оскільки відповідачка вимоги закону не виконала, спірні земельні ділянки підлягають конфіскації. Проти винесення заочного рішення у справі прокурор не заперечувала. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч.ч. 7, 11 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки. Представник третьої особи ТОВ «СВП «Очаківське», в судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду прокурора та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] яка є громадянкою білорусі, на підставі розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації № 299 від 19 червня 2007 року передано у власність земельні ділянки загальною площею 5,39 га, в тому числі: ріллі богарної 4,17 га, ріллі зрошуваної 0,47 га, пасовищ 0,09 га, виноградників 0,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Іванівської (нині Куцурубської) сільської ради Очаківського (нині Миколаївського) району Миколаївської області (а.с. 31). На підставі вказаного розпорядження [PERSON] 16 серпня 2007 року видано державні акти серій та номерів: ЯЕ 899519, ЯЕ 899520, ЯЕ 899521 та ЯЕ 899534 на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4825180700:02:000:0174 площею 4,17 га, 4825180700:01:000:1198 площею 0,47 га, 4825180700:01:000:1840 площею 0,09 га та 4825180700:02:000:0467 площею 0,66 га відповідно (а.с. 32-35). З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 426642619 від 13 травня 2025 року вбачається, що державна реєстрація спірних земельних ділянок як об`єктів цивільних прав проведена 16 серпня 2007 року. Право власності за відповідачкою на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 03 листопада 2018 року за № 28740119 (щодо ділянки з кадастровим номером 4825180700:02:000:0174), 01 листопада 2018 року за № 28758513 (щодо ділянки з кадастровим номером 4825180700:01:000:1198), 06 серпня 2019 року за № 32767532 (щодо ділянки з кадастровим номером 4825180700:02:000:0467) (а.с. 36-37). Відомості щодо здійснення державної реєстрації права приватної власності [PERSON] або будь-якої іншої особи на земельну ділянку з кадастровим номером 4825180700:01:000:1840 площею 0,09 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Крім того, судом встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 4825180700:02:000:0174 площею 4,17 га, 4825180700:01:000:1198 площею 0,47 га та 4825180700:02:000:0467 площею 0,66 га перебувають до 22 серпня 2028 року у користуванні ТОВ «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Очаківське» на підставі договорів оренди від 22 серпня 2018 року, укладених підприємством з [PERSON] та зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 листопада 2018 року за № 28740191, 01 листопада 2018 року за № 28758543 та 06 серпня 2019 року за № 32767538 відповідно (а.с. 38-46). [PERSON] громадянство України у встановленому законодавством порядку ніколи не набувала, документи, що посвідчують таке громадянство компетентними органами їй ніколи не видавались, вона є громадянкою республіки білорусь та документована національним паспортом іноземця, що підтверджується паспортом республіки білорусь серії [NUMBER] , виданого відділенням міліції Залізничного РВС м. Гомеля 02 травня 1997 року та дійсний до 23 вересня 2005 року (зв. бік а.с. 29). З відповіді Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області № 4801.5-8055/48.2-24 від 29 листопада 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на тимчасове або постійне проживання на території України не документувалася (а.с. 52). Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Особа іноземця або особи без громадянства встановлюється за національним, дипломатичним чи службовим паспортом іноземця або іншим документом, що посвідчує особу іноземця або особи без громадянства. Зі змісту відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що під час проведення реєстраційних дій щодо речових прав на спірні три земельні ділянки державним реєстратором встановлено особу відповідачки [PERSON] на підставі паспорту громадянки республіки білорусь (а.с. 36-37). При цьому відповідно до ч. 5 ст. 12 зазначеного вище Закону України відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно зі ст.\~13\~Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Право власності\~на землю\~гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України). Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (ст. 41 Конституції України). Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.\~1 Земельного\~кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22\~Земельного кодексу\~України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу (ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України). За змістом ч.ч. 3-4 ст. 81\~Земельного кодексу\~України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно з ч. «е» ст. 140\~Земельного кодексу\~України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до п. в ст. 143\~Земельного кодексу\~України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 145\~Земельного кодексу\~України визначено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Таким чином, з урахуванням наведених норм матеріального права, оцінивши у відповідності до вимог ст.\~89\~ЦПК України надані у справі докази та встановивши, що [PERSON] , як іноземець, набувши 16 серпня 2007 року право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, не відчужила їх протягом строку, встановленого ст. 81 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що спірні земельні ділянки підлягають конфіскації за рішенням суду на підставі ст. 145 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачки на користь Миколаївської обласної прокуратури 3633 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved