Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.11.2025\~року у справі № 462/1085/25 позовні вимоги [PERSON] задоволено, зокрема: усунуто перешкоди зі сторони [PERSON] у користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] , шляхом його вселення у таку квартиру та зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] ключі від вхідних дверей у дану квартиру. Зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] . Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] : - у користування [PERSON] та [PERSON] виділено житлову кімнату, позначену на плані під № 4 площею 16,8 кв.м., - у користування [PERSON] виділено житлову кімнату, позначену на плані під № 5 площею 11 кв.м., - коридор площею 4,8 кв.м., ванну площею 2,9 кв.м., кухню площею 6,1 кв.м., комірку площею 0,6 кв.м., комірку площею 1,6 кв.м., коридор площею1,8 кв.м.\~залишено в\~загальному користуванні.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3028,00\~грн сплаченого\~судового збору.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 605, 60 грн сплаченого судового збору. 04.11.2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Сибаль О.Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив здійснити розподіл судових витрат відповідно до вимог чинного законодавства. В обґрунтування заяви посилається на те, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у сумі 18500 грн та судовий збір у сумі 3633,60 грн, оскільки під час ухвалення судом рішення у вказаній справі не вирішене питання відшкодування йому вказаних витрат. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. З положень ч. 4 ст.\~270\~ЦПК України вбачається, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З огляду на те, що суд вирішує лише питання про судові витрати, необхідності виклику сторін не вбачає, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України, ухвалює додаткове рішення без повідомлення\~учасників справи. Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.11.2025\~року у справі № 462/1085/25 позовні вимоги [PERSON] задоволено, зокрема: усунуто перешкоди зі сторони [PERSON] у користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] , шляхом його вселення у таку квартиру та зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] ключі від вхідних дверей у дану квартиру. Зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] . Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] : - у користування [PERSON] та [PERSON] виділено житлову кімнату, позначену на плані під № 4 площею 16,8 кв.м., - у користування [PERSON] виділено житлову кімнату, позначену на плані під № 5 площею 11 кв.м., - коридор площею 4,8 кв.м., ванну площею 2,9 кв.м., кухню площею 6,1 кв.м., комірку площею 0,6 кв.м., комірку площею 1,6 кв.м., коридор площею1,8 кв.м.\~залишено в\~загальному користуванні.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3028,00\~грн сплаченого\~судового збору.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 605, 60 грн сплаченого судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а змістом ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду\~від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З договору про надання правової допомоги № 729/ц від 10.02.2025 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Сибалем О.Б., вбачається, що ними узгоджено розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, що становить 8500 грн за підготовку та подачу до суду позовної заяви та інших заяв по суті позовних вимог та 2000 грн за участь у кожному судовому засіданні. До матеріалів справи долучено копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000396 від 16.06.2016 року та копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1545764 від 25.02.2025; З акта приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2025 року вбачається, що адвокатом здійснено підготовку та подачу позовної заяви, а також відповіді на відзив на суму 8500 грн та взято участь у 5 судових засіданнях на суму 10000 грн. З квитанцій про оплату коштів за надану правову (правничу) допомогу вбачається, що [PERSON] сплачено кошти у сумі 18500 грн. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи зазначене, результат розгляду справи в суді (задоволення позову), оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також врахувавши поведінку сторони під час розгляду справи, суд вважає що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у визначеному ним розмірі - у сумі 18500 грн 00 коп., що у даній справі відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору. Оскільки суд задовольнив позов, зокрема задовольнив 2 вимоги немайнового характеру до [PERSON] та 1 вимогу немайнового характеру до [PERSON] та [PERSON] , то на підставі вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 15417 грн із [PERSON] та 3083 грн із [PERSON] . Водночас у вирішенні питання про стягнення судового збору слід відмовити, оскільки дане питання вирішне судом у рішенні від 04.11.2025 року.

Outcome: partial