Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 493055-КС-004 від 06.11.2024 року в розмірі 95 139 грн. 00 коп., суми сплачених судових витрат у розмірі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.11.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 493055-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 06.11.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №493055-КС-004 про надання кредиту. 06.11.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №493055-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1249 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 06.11.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір №493055-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за договором № 493055-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 95 139,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту -33 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 39 039,00,00 грн; суми заборгованості по штрафам -16 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 6 600,00 грн., яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 15.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, клопотання про витребування доказів задоволено. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не подала. З урахуванням того, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи [PERSON] невідоме, судом здійснено виклик останньої відповідно до ч. 11ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що 06.11.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] був підписаний договір №493055-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Тип Кредиту кредит, строк, на який надається кредит - 24 тижнів. Процента ставка: в день 0,7% фіксована. Відповідно до п. 2.5 Договору комісія за надання Кредиту: 6 600 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк дії договору: до 23.04.2025 (п.2.7. Договору).Орієнтована загальна вартість наданого Кредиту: 67 467,98 грн. (п.2.8 Договору).Загальні витати за кредитом: 34 467,98 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка: 2 433,24 процентів (п.2.10Договору). Денна процентна ставка 0,62 %.Дата видачі Кредиту: 06.11.2024 року, дата повернення Кредиту: 23.04.2025 року (п.2.12, п.2.13 Договору). У цей же день, 06.11.2024 року, сторонами була підписана Пропозиція (оферта) укласти договір №493055-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) та підписано прийняття (акцепт) пропозиції укласти договір №493055-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Акцепт був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1249 06.11.2024 року [PERSON] було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4894 паспорт споживчого кредиту, який містить суму кредиту, строк кредитування, мету, розмір комісії, графік платежів тощо. Суду надана візуальна форма послідовності дій Клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту №493055-КС-004 від 06.11.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Відповідно до долученого підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний платіж на рахунок отримувача: платник ТОВ «Бізнес позика», номер транзакції 43090-09121-33543, дата/час здійснення переказу коштів 06.11.204 року о 15:48:33 год., сума переказу 33 000,00 грн., номер платіжної картки отримувача № [NUMBER] , призначення переказу: перерах. коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] зг. До кредитного дог. №493055-КС-004 від 06.11.2024 року без ПДВ. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 15.07.2025 з АТ КБ «Приватбанк» надійшла інформація, зі змісту якої вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітована карта № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період 06.11.2024 по 23.04.2025 року. З наданої виписки вбачається, що 06.11.2024 року на картку відповідача зараховано 33 000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 03.07.2025 заборгованість відповідача складає 95 139,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту -33 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 39 039,00,00 грн; суми заборгованості по штрафам -16 500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 6 600,00 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. На підтвердження укладення договору № 493055-КС-004 від 06.11.2024 року позивачем надано форма послідовності дій укладення цього договору, з якої вбачається, що 06.11.2024 о 14:05:31 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] та електронну пошту [INFO] , зайшла у особистий кабінет на сайті https://.my.tpozyka.com, надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту, ознайомилася з офертою Товариства, здійснила акцептування умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор UA-1249 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався при реєстрації на сайті. Кредитний договір був підписаний відповідачем 06.11.2024 року о 15:48:09 шляхом введення отриманого від позичальника одноразового ідентифікатора UA-1249 в особистому кабінеті. Отже встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином , враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконала, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості не надала, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 78 639,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту -33 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 39 039,00,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 6 600,00 грн., яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафом у розмірі 16 500,00 грн. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу до задоволення не підлягають, а тому позов належить задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно наданого платіжного доручення, звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 002 грн 30 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial