Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 24.04.2025 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«СВЕА ФІНАНС»(далі позивач та/або кредитодавець, та/або ТОВ «СВЕА ФІНАНС») в особі представника, звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник, споживач) з вимогами про стягнення заборгованості за Договором № 35266-04/2024 від 27.04.2024 року у розмірі 33600,00 гривень, а також за Договором № 06203-05/2024 від 06.05.2024 року у розмірі 4090,00 гривень та судових витрат. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачкою було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 35266-04/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 гривень, на строк 120 днів, шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку остання вказала при оформленні кредиту. Також, 06.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачкою було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 06203-05/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 1000,00 гривень, на строк 120 днів, шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку остання вказала при оформленні кредиту. Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Таким чином, заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 35266-04/2024 від 27.04.2024 року становить 33600,00 гривень, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту 7000,00 гривень, заборгованість по відсотках 12600,00 гривень, неустойка 14000,00 гривень. Заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 06203-05/2024 від 06.05.2024 року становить 4090,00 гривень, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту 1000,00 гривень, заборгованість по відсотках 1740,00 гривень, неустойка 1350,00 гривень. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки. Таким чином у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позову, зокрема, зазначив про можливість розгляду справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Окрім того надав відповідне клопотання. (зворотній а.с. 5, а.с. 42) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. На підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2025 року матеріали цивільної справи № 947/15034/25 передано до Біляївського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю. (а.с. 46, 50) 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025 року цивільна справа № 947/15034/25 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 52) 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09.06.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 53-54) 9. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке вручене 24.07.2025 року (а.с. 57) та 06.11.2025 року (а.с. 59), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 11. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 12. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що з метою отримання фінансових послуг, [PERSON] 27.04.2024 року звернулася до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ознайомився з Паспортом споживчого кредиту (а.с. 10) та заповнила Заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с. 7). 15. 27.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 35266-04/2024 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором W0913 (зворотній а.с. 7-а.с. 9) та узгоджено Графік платежів (зворотній а.с. 9) 16. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 гривень на умовах строковості, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та оплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7000,00 гривень; тип кредиту кредит; строк кредиту 120 днів; дата надання кредиту 27.04.2024 року; дата погашення кредиту 24.08.2024 року; денна процентна ставка становить 1,5% та застосовується в межах строку на який надається кредит. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . 17. Позивач свої зобов`язання по Договору виконав, що підтверджується копією листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 19.03.2025 року за вих. № 20250319-106, яким повідомлено ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта в розмірі 7000,00 гривень. (а.с. 15) 18. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 35266-04/2024 від 27.04.2024 року, станом на 24.08.2024 року, вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідачки становить 33600 гривень, в тому числі 7000,00 гривень основний борг; 12600,00 гривень відсотки, 14000,00 гривень заборгованість за неустойкою (штрафом) по кредиту. (зворотній а.с. 13-а.с. 14) 19. З метою отримання фінансових послуг, [PERSON] 06.05.2024 року звернувся до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту (зворотній а.с. 24-а.с. 25) та заповнила Заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту (зворотній а.с. 21) 20. 06.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 06203-05/2024 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором W2519 (а.с. 22-23) та узгоджено Графік платежів (а.с. 24). 21. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 гривень на умовах строковості, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та оплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 1000,00 гривень; тип кредиту кредит; строк кредиту 120 днів; дата надання кредиту 06.05.2024 року; дата погашення кредиту 02.09.2024 року; денна процентна ставка становить 1,5% та застосовується в межах строку на який надається кредит. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . 22. Позивач свої зобов`язання по Договору виконав, що підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року за вих. № 3426_250318181948, яким повідомлено ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта в розмірі 1000,00 гривень. (зворотній а.с. 29) 23. 29.08.2021 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-26/24 (зворотній а.с. 15-19, 30-33), відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. 24. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» свої зобов`язання за Договором факторингу виконало в повному обсязі, що підтверджується копією платіжної інструкції № 9731 від 30.08.2024 року. (зворотній а.с. 19, а.с. 34) 25. З копії витягу з Реєстру боржників від 29.08.2024 року до Договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, що є додатком № 1 до Договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року (а.с. 21, зворотній а.с. 35), вбачається, що до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за: № договору 35266-04/2024, загальна сума боргу 33600,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 7000,00 гривень, заборгованість по відсоткам 12600,00 гривень, заборгованість за пенею 14000,00 гривень; № договору 06203-05/2024, загальна сума боргу 4090,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 1000,00 гривень, заборгованість по відсоткам 1740,00 гривень, заборгованість за пенею 1350,00 гривень. V. Оцінка Суду. 26. В ч. 1 ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 28. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 29. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 30. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 31. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 32. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 33. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 34. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 35. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 36. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 37. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 38. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 39. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 40. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 41. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 42. За змістом ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 43. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 44. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 45. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 46. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 47. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 48. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копії Договорів про надання фінансового кредиту № 35266-04/2024 від 27.04.2024 року та № 06203-05/2024 від 06.05.2024 року, листів про успішність операцій, Договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року. 49. З наданих позивачем документів вбачається, що первісним кредитором на картковий рахунок № [NUMBER] 27.04.2024 року та 06.05.2024 року було перераховано 7000,00 гривень та 1000,00 гривень, відповідно. Доказів на підтвердження виконання відповідачкою своїх зобов`язань, до суду не надано, іншим чином не підтверджено. 50. Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Такого висновку 07.06.2023 року дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22). 51. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі. 52. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки, суд зазначає наступне. 53. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між позивачем та відповідачкою, тобто станом на 27.04.2024 року та 06.05.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 54. Враховуючи вищевказане, у задоволенні стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки в розмірі 14000,00 гривень та 1350,00 гривень слід відмовити. 55. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідачка суду не надала. 56. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідачкою не спростовано та заборгованість не погашена, суд вважає необхідним, стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в межах фактичного використання, що становить 22340,00 гривень, яка складається з: за Договором про надання фінансового кредиту № 35266-04/2024 від 27.04.2024 року в розмірі 19600,00 гривень, яка включає в себе заборгованість по тілу кредиту 7000,00 гривень та заборгованість за відсотками 12600,00 гривень; за Договором про надання фінансового кредиту № 06203-05/2024 від 06.05.2024 року в розмірі 2740,00 гривень, яка включає в себе заборгованість по тілу кредиту 1000,00 гривень та заборгованість за відсотками 1740,00 гривень, в решті позовних вимог слід відмовити. 57. Також, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. 58. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. 59. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 60. Як вбачається з наданого платіжної інструкції № 403 від 08.04.2025 року (зворотній а.с. 6), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1435,83 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 22340,00 грн. ? 2422,40 грн. ? 37690,00 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial