Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про поділ спільного майна подружжя, у якому просить суд: - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину гаражного боксу № [NUMBER] загальною площею 36,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Палуба» (Солом`янський район). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1854937280000; - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 50% (п`ятдесят відсотків) майнових прав на 3 кімнатну квартиру [ADDRESS] Солом`янському районі», що придбані на підставі договору від 16 січня 2019 року про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-к від 17 січня 2017 року; - залишити за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину гаражного боксу № [NUMBER] загальною площею 36,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Палуба» (Солом`янський район). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1854937280000; - залишити за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 50% (п`ятдесят відсотків) майнових прав на 3 кімнатну квартиру [ADDRESS] Солом`янському районі», що придбані на підставі договору від 16 січня 2019 року про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі №170117/272-к від 17 січня 2017 року; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2005 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2022 у справі № 752/5628/22 шлюб між ними було розірвано. Рішення суду першої інстанції залишено в силі постановою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року. Під час перебування у шлюбі ними було набуто у спільну сумісну власність гаражний бокс № [NUMBER] загальною площею 36,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Палуба», придбаний та зареєстровані на ім`я [PERSON] 14.06.2019 та майнові права на трикімнатну кімнатну квартиру [ADDRESS] Солом`янському районі», придбані та зареєстровані на ім`я [PERSON] 16 січня 2019 року відповідно до Договору про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-К від 17.01.2017. Станом на теперішній час вказана квартира має адресу: [ADDRESS] . Вказує, що оплату за придбані майнові права на квартиру здійснено за спільні кошти подружжя [PERSON] , переважно за зароблені ним кошти під час проходження служби в Службі безпеки України. Так, як покупцем майнових прав на квартиру згідно Договору про відступлення прав виступила [PERSON] , вона і здійснила оплату майнових прав за рахунок спільних коштів подружжя. Після введення будинку в експлуатацію в період з вересня 2020 року по серпень 2021 року [PERSON] зробив у квартирі ремонт, придбав меблі та побутову техніку. На даний час квартира на праві власності за жодною із сторін не зареєстрована. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити. 08.08.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 17.08.2023, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 11.09.2023 до суду від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків та оригінал квитанції про доплату судового збору, подані на виконання вимог ухвали суду від 17.08.2023 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 14.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 13.11.2023, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи - Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс». 18.12.2023 до Солом`янського районного суду м. Києва від представника відповідача [PERSON] - адвоката Купрієнка В.М. надійшов відзив на позовну заяву. Також 18.12.2023 до Солом`янського районного суду м. Києва від представника відповідача [PERSON] - адвоката Купрієнка В.М. надійшла зустрічна позовна заява, подана в інтересах відповідача [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру. 05.01.2024 до Солом`янського районного суду м. Києва від представника позивача [PERSON] - адвоката Проценка О.В. надійшла відповідь відзив на позовну заяву. Разом з відповіддю на відзив від представника позивача [PERSON] - адвоката Проценка О.В. надійшло клопотання витребувати для огляду та вирішення питання про долучення до матеріалів справи у відповідача [PERSON] та [PERSON] оригіналів двох примірників Договору комісії від 27.11.2018. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 31.01.2024 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру. Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру, повернуто заявникам. Також ухвалою суду від 31.11.2024, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Проценка О.В. про витребування у відповідача для огляду оригіналу Договору комісії від 27.11.2018. 21.02.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Купрієнка Володимира Миколайовича надійшли заперечення на відповідь на відзив. Розпорядженням керівника апарату суду Щерби А. від 03.04.2024 № 676 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №760/17814/23, провадження №2/760/452/24, у зв`язку з неможливістю продовжувати розгляд справи суддею Кушнір С.І., у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19.03.2024 №797/0/15-24. 04.04.2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. 04.04.2024 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру, у якій [PERSON] та [PERSON] просили суд: - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) право власності на 1/2 частину майнових прав на квартиру [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) право власності на 1/2 частину майнових прав на квартиру [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошові кошти на відшкодування судових витрат. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] [PERSON] (Комісіонер) та [PERSON] (Комітент) уклали договір комісії. За умовами цього Договору в порядку та на умовах визначених Договором Комісії, Комісіонер зобов`язується за дорученням та за рахунок Комітента укласти від свого імені договір, на підставі якого придбати для Комітента майно у вигляді квартири чи майнових прав на квартиру в м. Києві в будинку, який перебуває на стадії будівництва. Виконуючи Договір комісії, Комісіонер [PERSON] придбала для Комітента майно, яким були майнові права на 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] », а саме: 16 січня 2019 року [PERSON] уклала Договір про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-К від 17 січня 2017 року з КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» (в договорі - Первісний кредитор) та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Прованс» (в договорі - Фонд), за умовами якого на її ім`я, як Нового інвестора, набуто права та обов`язки за Інвестиційним договором щодо майнових прав на квартиру № 272 (п.1.2 Договору від 16 січня 2019 року про відступлення прав та обов`язків). Станом на тепер будинок завершений будівництвом і квартира, майнові права на яку придбавала [PERSON] для [PERSON] , зараз має адресу: [ADDRESS] . Окрім того, того ж дня, тобто 16 січня 2019 року, [PERSON] уклала з АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Прованс» Додатковий договір про внесення змін до Інвестиційного договору № 170117/272-К від 17 січня 2017 року, за умовами якого до 17 січня 2019 року Інвестор зобов`язується перерахувати на рахунок Фонду 97 048 грн., в зв`язку з чим вартість об`єкту збільшується на відповідну суму. Також, того ж дня [PERSON] від власного імені як Комісіонер (Замовник) уклала з КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» Договір про надання послуг, за умовами якого (п.4.1) Замовник за цим Договором зобов`язався сплатити протягом 2-х днів з дня його підписання 51 990 грн, як оплату наданих Виконавцем інформаційно-консультаційних послуг в процесі договірної процедури покупки майнових прав на квартиру. Після укладання цих трьох договорів [PERSON] як Комісіонер виконала п.п. 2.1.5 та 2.16 Договору комісії й невідкладно, в той же день, 16 січня 2019 року повідомила [PERSON] (Комітент) про укладання договорів від 16 січня 2019 року, про суму договорів, про порядок, строки здійснення оплати за майнові права на квартиру, сплати інвестиційного внеску та оплати послуг за договором про надання послуг. [PERSON] як Комісіонер передала Комітенту банківські реквізити Первісного кредитора та Виконавця (КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест») та банківські реквізити Фонду (АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Прованс») для того, щоб Комітент виконала свої обов`язки за Договором комісії (п. 3.1.3) та власними коштами здійснила всі необхідні оплати. Після цього, [PERSON] та [PERSON] (чоловік [PERSON] , нині покійний) виконали обов`язки Комітента за Договором комісії щодо здійснення власними коштами необхідних оплат за вказаними договорами. 16 січня 2019 року [PERSON] внесла на банківський рахунок КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» оплату за майнові права на квартиру в загальній сумі 1 млн. 213 тис. 100 грн. за Договором від 16 січня 2019 року про відступлення прав та обов`язків. 16 січня 2019 року [PERSON] повністю вніс оплату інвестиційного внеску в розмірі 97 048 грн. 00 коп. на рахунок АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Прованс» відповідно до Додаткового договору від 16 січня 2019 року про внесення змін до Інвестиційного договору. 16 січня 2019 року [PERSON] повністю оплатив послуги КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» у сумі 51 990 грн. 00 коп. відповідно до Договору про надання послуг від 16 січня 2019 року. [INFO] помер [PERSON] . Його єдиною спадкоємицею стала [PERSON] . Вказує, що після введення у липні 2022 року будинку [ADDRESS] у експлуатацію, [PERSON] звернулася до КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» з тим, щоб виконати свої обов`язки як Комісіонера за Договором комісії від 27 листопада 2018 року та передати майнові права на квартиру № 272 Комітенту - [PERSON] . Однак, КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» повідомило, що для вирішення цього питання їм потрібна згода чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Разом з тим вказує, що ще до цього вкрай погіршилися подружні стосунки [PERSON] та її чоловіка, тобто [PERSON] . Вказане призвело до того, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в червні 2022 року. Посилається, що [PERSON] повідомила про це [PERSON] для того, щоб вирішити питання передачі майнових прав на квартиру [PERSON] в 1/2 частині, адже 1/2 частину майнових прав набула вона сама - [PERSON] , як спадкоємець батька - [PERSON] . Однак, вказує, що вони не встигли вирішити питання остаточного виконання Договору комісії й передачі [PERSON] майнових прав на квартиру, так як в липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому вказав майнові права на квартиру як спільне майно подружжя - його та [PERSON] , і претендує на 1/2 їх частки. [PERSON] та [PERSON] вважають, що майнові права на квартиру [ADDRESS] придбавалися [PERSON] за Договором про відступлення прав та обов`язків від 16 січня 2019 року, хоч і від власного імені, але як комісіонером за Договором комісії від 27 листопада 2018 року, а тому вони є власністю Комітента, тобто подружжя [PERSON] та [PERSON] . Вказують, що в силу імперативного припису ст. 1018 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] набули право спільної сумісної власності, як подружжя, на майнові права на квартиру [ADDRESS] з моменту, коли це майно придбала для них [PERSON] , тобто з 16 січня 2019 року. Після смерті [PERSON] , [PERSON] , як його спадкоємець, є власником 1/2 частини майнових прав на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування, а інша 1/2 частка - належить [PERSON] . Просили поданий позов задовольнити у повному обсязі. 05.04.2024 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі 760/8059/24 визначено суддю Коробенка С.В. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Коробенка С.В. від 10.04.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , Третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру та призначено підготовче судове засідання у справі. У судовому засіданні 10.07.2024 від представника заявника [PERSON] - адвоката Проценко Олександра Васильовича до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] , витребувати від Державної податкової служби України інформації про доходи [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] та долучити докази до справи. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2024 клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Проценка О.В. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] , задоволено. Також, ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2024 , постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Проценка О.В. про долучення доказів до справи та витребування від Державної податкової служби України інформації про доходи [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , задоволено. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2024 від Державної податкової служби України постановлено витребувати інформацію про джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сум нарахованих та/або отриманих доходів; сум нарахованих та/або сплачених податків щодо [PERSON] , уродженки міста Старокостянтинів, Хмельницької області, адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] , уродженки села Лагодинці, Красилівського району, Хмельницької області, адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] , уродженця Черкаської області, Шполянського району, с. Сигнаївка, адреса місця реєстрації: [ADDRESS] РНОКПП: [NUMBER] за період з I кварталу 1998 року по серпень 2021 року. 23.05.2025 від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов лист №7629/5/99-00-12-04-02-05, яким надано інформацію про доходи щодо [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] . 12.07.2024 від представника заявника [PERSON] - адвоката Проценко Олександра Васильовича до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження цивільної справи №760/17814/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс», [PERSON] та цивільної справи №760/8059/24 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру, яка перебуває у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва (суддя Коробенко С.В.) 11.09.2024 від представника відповідача адвоката Купрієнко Володимира Миколайовича до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 760/17814/23. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2024 клопотання представника позивача [PERSON] про об`єднання в одне провадження цивільних справ, задоволено. Об`єднано в одне провадження цивільну справу № 760/17814/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс», [PERSON] про поділ майна подружжя та цивільну справу № 760/8059/24 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» про визнання права власності на майнові права на квартиру. У задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі, відмовлено. У судовому засіданні 21.10.2024 задоволено клопотання представника заявника [PERSON] - адвоката Проценко Олександра Васильовича про витребування у [PERSON] оригіналу примірнику Договору комісії від 27.11.2018 року для його огляду. Також, у судовому засіданні 21.10.2024 задоволено клопотання представника [PERSON] та [PERSON] - адвоката Купрієнка В.М. про виклик в судове засідання позивача та відповідачів для надання особистих пояснень. У судовому засіданні 26.03.2025 позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] надали пояснення. 16.06.2025 від представника заявника [PERSON] - адвоката Проценко Олександра Васильовича до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли пояснення щодо листа Державної податкової служби від 23.05.2025 року № 7629/5/99-00-12-04-02-05 щодо надання інформації про доходи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , отриманого на виконання ухвали Солом`янського районного суду від 10.07.2024 . 04.09.2025 представник [PERSON] та [PERSON] - адвокат Купрієнко Володимира Миколайовича надав для огляду суду оригінал Договору комісії від 27.11.2018, що належить [PERSON] . Того ж дня, 04.09.2025 у судовому засіданні від представника заявника [PERSON] - адвоката Проценко Олександра Васильовича до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання зобов`язати представника [PERSON] та [PERSON] - адвоката Купрієнко Володимира Миколайовича надати другий примірник Договору комісії від 27.11.2018, що належить [PERSON] . Представник [PERSON] та [PERSON] - адвокат Купрієнко Володимир Миколайович другий примірник Договору комісії від 27.11.2018 , що належить [PERSON] суду для огляду не надав. У судовому засіданні 05.11.2025 клопотання представника [PERSON] та [PERSON] - адвоката Купрієнка Володимира Миколайовича про долучення письмових доказів задоволено частково, долучено копії квитанцій про здійснення банківських операцій від 16.01.2019 № 0.0.1240137130.1, 0.0.1240137578.1, 0.0.1240136277.1, 0.0.1240133978.1, 0.0.1240138893.1 та 0.0.1240043831.1, як таких, що мають більш чітке зображення чим на копіях квитанцій, наданих раніше. В задоволенні клопотання представника [PERSON] та [PERSON] - адвоката Купрієнка Володимира Миколайовича про долучення інших документів відмовлено, в зв`язку з пропуском стороною встановленого законом строку для подання доказів. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] просили відмовити. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , їх представник просили поданий ними позов задовольнити у повному обсязі, а позов [PERSON] просили задовольнити частково. Третя особа -Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» та Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» у судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені. Суд вислухавши думку сторін, вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду даної справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 16 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1692. [INFO] у подружжя [PERSON] народилась донька, [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 25.12.2014 зроблено актовий запис № 2208. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказане рішення залишене в силі рішенням Київського апеляційного суду від 13.04.2023. Як свідчать матеріали справи та не оспорюється позивачем та відповідачем, що у квітні 2023 року після винесення Київським апеляційним судом постанови, якою залишено в силі рішення Голосіївського суду м. Києва від 12.10.2022 про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON] досягнуто угоди про те, що [PERSON] переїде жити до своєї матері [PERSON] у квартиру у тому ж будинку за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] залишиться проживати в квартирі № 272 . У судовому засіданні 05.11.2025 представник позивача [PERSON] - адвокат Проценко О.В. повідомив, що з 01.06.2025 разом з [PERSON] за згодою з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] проживає їх донька [PERSON] , а [PERSON] проживає у квартирі в с. Чайка Київської області. Представник [PERSON] та [PERSON] - адвокат Купрієнко В.М. у судовому засіданні проти вказаних обставин не заперечував. Так, за правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Позивач [PERSON] просить розділити придбане у період шлюбу з [PERSON] спільне майно подружжя у рівних частках, а саме: гаражний бокс № [NUMBER] загальною площею 36,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Палуба» (Солом`янський район). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1854937280000 та майнові права квартиру [ADDRESS] Солом`янському районі», що придбані на підставі договору від 16 січня 2019 року про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-к від 17 січня 2017 року на разі майнові права на квартиру [ADDRESS] . У відповіді на відзив [PERSON] визнала придбання подружжям [PERSON] гаражного боксу [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1854937280000, та те, що він є спільним майном подружжя [PERSON] , і не заперечує проти його поділу на рівні частки між ними. За вказаних вище обставин , суд вважає,що оскільки вимоги позову [PERSON] в цій частині визнаються відповідачем [PERSON] , позов в цій частині підлягає задоволенню. У той же час, вимоги позивача [PERSON] щодо майнових прав на спірну квартиру, як спільне майно подружжя відповідачем [PERSON] не визнаються, як і не визнаються [PERSON] . З огляду на викладене суд вважає за необхідне надати правове обґрунтування заявлених вимог позивача [PERSON] в цій частині поданого позову. Проаналізувавши матеріали справи на відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до наступного висновку. Згідно ЗУ « Про інвестиційну діяльність», інвестиційний договір у будівництві - це договір, за яким інвестор фінансує зведення об`єкта нерухомості (житлового комплексу, комерційної будівлі, котеджу тощо) в обмін на право отримати цей об`єкт у власність в майбутньому. Іншими словами, інвестор вкладає кошти в будівництво і після завершення робіт набуває права власності на новозбудоване майно. Такий договір є двосторонньою угодою між забудовником (або іншою особою, що має права на будівельний об`єкт) та інвестором. У чинному законодавстві інвестиції визначаються як всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються у підприємницьку чи іншу діяльність для отримання прибутку або соціального ефекту (ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). Основним документом, що регулює відносини між інвестором і забудовником, є саме договір (ч.1 ст. 9 цього Закону) Встановлено, що 16 січня 2019 року між Комунальним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Первісний інвестор) з однієї сторони, та [PERSON] (Новий інвестор), з другої сторони, та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» (Фонд), з третьої сторони, укладено Договір про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі №170117/272-К від 17 січня 2017 року. Відповідно до п. 1.1 Договору про відступлення прав та обов`язків, цим Договором регулюються відносини пов`язані зі зміною сторони - Інвестора за Інвестиційним договором № 170117/272-К від 17.01.2017, укладеним Комунальним комерційним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» (від імені та інтересах якого дії ТОВ «Компанія з управління активами «Дельта плюс»), зі всіма змінами та додатками до нього (далі Інвестиційний договір), відповідно до якого Інвестор отримує у власність житлову квартиру [ADDRESS] Солом`янському районі м. Києва». Відповідно до п. 1.3 Договору про відступлення прав та обов`язків Первісний Інвестор відступає Новому інвестору всі права та обов`язки Інвестора за Інвестиційним договором за вартість сплачених Первісним інвестором інвестиційних внесків за інвестиційним договором на дату складання цього Договору, а саме 1 213 100,00 грн. Відповідно до п.7.2 Договору про відступлення прав та обов`язків цей Договір є невід`ємною частиною інвестиційного договору та складає разом з ним єдиний правовий документ. Відповідно до п.7.3 Договору про відступлення прав та обов`язків, з укладанням цього Договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких інших умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору. Відповідно до п. 7.10 Договору про відступлення прав та обов`язків, Новий інвестор свідчить, що на момент укладання цього Договору знаходиться у зареєстрованому шлюбі та чоловік Нового інвестора дає свою згоду на укладання відповідного Договору та погоджується з тим, що умови цього Договору визначаються Новим інвестором самостійно. Під час укладання Договору про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-К від 17 січня 2017 року [PERSON] надав згоду на його укладання, що підтверджується отриманим на адвокатський запит представника [PERSON] - адвоката Проценко О.В. листом ТОВ «Компанія з управління активами «Дельта плюс», яке діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» № 11/01/24 від 11.01.2024, в якому повідомило, що при укладанні Договору про відступлення прав та обов`язків від 16 січня 2019 року, відповідно до п. 7.10 даного договору, [PERSON] було надано письмову згоду на його укладання, як подружжя. До листа долучено копію письмової згоди [PERSON] про надання згоди на купівлю його дружиною [PERSON] квартири [ADDRESS] , шляхом укладання Договору про відступлення права вимоги за інвестиційним договором. З даної угоди вбачається, що умови вищевказаного Договору про відступлення права вимоги за інвестиційним договором подружжям попередньо обговорено та вважають їх вірними. 16 січня 2019 року між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» (від імені та інтересах якого дії ТОВ «Компанія з управління активами «Дельта плюс»), з однієї сторони, та [PERSON] укладений додатковий договір про внесення змін до Інвестиційного договору №170117/272-К від 17.01.2017. Відповідно до п. 1 Додаткового договору, п. 4.1.1 Інвестиційного договору викладено в редакції згідно якої Інвестор зобов`язується до 17 січня 2019 року перерахувати на рахунок Фонду інвестиційний внесок у розмірі 97 048,00 грн. без ПДВ, у зв`язку з чим вартість об`єкту (загальний розмір інвестиційних внесків) збільшиться на відповідну суму. Всі інші умови та положення Інвестиційного договору залишаються без змін. У підпункті 1.1.1 п. 1.1 Інвестиційного договору № 170117/272-К від 17.01.2017, укладеного між Комунальним комерційним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Інвестор), з однієї сторони, та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» (від імені та інтересах якого дії ТОВ «Компанія з управління активами «Дельта плюс») (Фонд), з другої сторони, визначено, що наведений нижче термін будинок вживається в наступному значенні - житловий будинок у складі проекту «Реконструкція території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель на [ADDRESS] ». У підпункті 1.1.2 п. 1.2 Інвестиційного договору визначено, що Об`єктом є житлова квартира: секція 1.2., тип 3I, поверх 16-17, проектний номер в Будинку 272, кількість кімнат 3, житлова площа 61,81 кв.м., загальна проектна площа 86,65 кв.м. Відповідно до п. 2.1 Інвестиційного договору, предметом цього Договору є інвестиційна участь Інвестора у будівництві Будинку. Відповідно до п. 2.2 Інвестиційного договору за цим Договором Фонд зобов`язується забезпечити будівництво Будинку та після його введення в експлуатацію передати у власність Інвестора в порядку, що встановлений цим Договором. Відповідно до п. 2.3 Інвестиційного договору Інвестор зобов`язується забезпечити інвестування Об`єкта шляхом внесення інвестиційних внесків (попередньої оплати вартості Об`єкта) на умовах, в обсягах та строки, що передбачені цим Договором, а після оформлення та реєстрації права власності Фонду на Об`єкт, отримати Об`єкт у власність у порядку, що встановлений цим Договором. Відповідно до п. 2.3 Інвестиційного договору розмір інвестиційних внесків за Об`єкт (Вартість Об`єкта) на момент укладання цього Договору визначений Фондом та в будь якому разі не може бути менший від суми в українських гривнях, що складає 1 213 100 грн. Відповідно до п. 5.5 Інвестиційного договору у разі, якщо Інвестор хоче передати третій стороні свої права та зобов`язання, передбачені цим Договором, інвестор звертається до Фонду із заявою про зміну сторони цього Договору. В разі погодження Фондом такої зміни, сторони укладають відповідну угоду про відступлення прав. 16 січня 2019 року між Комунальним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Виконавець), з однієї сторони, та [PERSON] (Замовник), з другої сторони, укладено Договір про надання послуг. Відповідно до п.1 Договору про надання послуг Замовник доручає, а виконавець зобов`язується за оплату на підставі та за умовами цього Договору виконувати та надати Замовнику інформаційно-аналітичне та консультаційне забезпечення Замовника щодо придбання у власність квартири [ADDRESS] » та сприяти укладанню договору про придбання вибраного об`єкту нерухомості. Відповідно до п. 4.1 Договору про надання послуг вартість послуг складає 51 990,00 грн. 16 січня 2019 року [PERSON] сплатила на банківський рахунок Комунального підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест» оплату за майнові права на квартиру відповідно до Договору про відступлення прав та обов`язків від 16.01.2019 згідно квитанцій №№ 0.0.1240137130.1 на суму 299 000 грн, 0.0.1240137578.1 на суму 299 000 грн, 0.0.1240136277.1 на суму 299 000 грн, 0.0.1240133978.1 на суму 299 000 грн, 0.0.1240138893.1 на суму 17 100 грн,а всього на загальну суму 1 213 000 грн. У призначенні платежу зазначено, що платником є [PERSON] за [PERSON] . 16 січня 2019 року [PERSON] сплатив на банківський рахунок Комунального підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест» інвестиційний внесок за майнові права на квартиру згідно квитанції № 0.0.1240043631.1 в сумі 97 048,00 грн відповідно до Додаткового договору від 16.01.2019 про внесення змін до Інвестиційного договору №170117/272-К від 17.01.2017. У призначенні платежу зазначено, що платником є [PERSON] за [PERSON] . Також 16 січня 2019 року [PERSON] сплатив на банківський рахунок Комунального комерційного підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест» послуги згідно квитанції № 0.0.1240048817.1 у сумі 51 990,00 грн за Договором про надання послуг від 16.01.2019. У призначенні платежу також зазначено, що платником є [PERSON] за [PERSON] 17.01.219 між Комунальним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Виконавець), з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, підписано акт здачі-приймання послуг до Договору про надання послуг від 16.01.2019. 21.01.2019 між Комунальним комерційним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Первісний інвестор), з однієї сторони, та [PERSON] (Новий інвестор), з другої сторони, підписано акт виконаних зобов`язань до Договору про відступлення прав та обов`язків від 16 січня 2019 року. Відповідно до п.1 даного Акту, Первісний інвестор згідно з умовами Договору, передав Новому інвестору, а Новий інвестор прийняв (набув) всі права та обов`язки Інвестора за Інвестиційним договором № 170117/272-К від 17.01.2017 на квартиру [ADDRESS] ». Відповідно до п.2 даного Акту, Первісний інвестор підтверджує, що новий інвестор згідно з умовами Договору здійснив оплату у повному обсязі, в сумі 1 213 100 грн. Первісний інвестор передав новому інвестору всі документи, що підтверджують права та обов`язки сторони - Інвестора за Інвестиційним договором, а саме: оригінал Інвестиційного договору, копії банківських документів, що підтверджують оплату Первісним інвестором Ціни за інвестиційним договором. 22.01.2019 Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» (від імені та інтересах якого дії ТОВ «Компанія з управління активами «Дельта плюс») видало [PERSON] довідку №190122-1 про сплату нею інвестиційного внеску в сумі 97 048,00 грн відповідно до Додаткового договору від 16.01.2019 про внесення змін до Інвестиційного договору №170117/272-К від 17.01.2017. 23.03.2021 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» складено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, спірний об`єкт нерухомого майна на час розгляду справи в суді змінив адресу та рахується як квартира [ADDRESS] . 05.07.2022 Державною інспекцією архітектури та містобудування України видано сертифікат № ІУ123220630955, яким засвідчило відповідність закінченого будівництва об`єкта проектній документації та підтвердило його готовність до експлуатації згідно з проектом «Реконструкція території виробничо-складської бази під будівництво житлових будинків та складських будівель на [ADDRESS] » (Перша черго будівництва). Даний сертифікат виданий на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 09 вересня 2021 року. Враховуючи викладене вище вбачається, що уклавши 16.01.2019 Договір про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-К від 17.01.2017 та Додаткової угоди до нього, договору про надання послуг від 16 січня 2019 року, [PERSON] виконуючи умови інвестиційної угоди діяла, як подружжя та за згодою [PERSON] , що підтверджується заявою останнього від 16.01.2019, тобто правочин було вчинено в інтересах подружжя. За вказаних обставин суд погоджується з доводами позивача [PERSON] , що придбання майнових прав на спірну квартиру за інвестиційним договором було здійснено одним із подружжям у період шлюбу та в інтересах сім`ї. У той же час, заперечуючи проти вказаних обставин та за твердженням відповідача [PERSON] , остання укладаючи вказані вище угоди, діяла не як подружжя, а як комісіонер. Суд не погоджується з доводами відповідача в цій частині, виходячи з наступного. Згідно приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов`язки доказування і подання доказів кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1011 ЦК України договір комісії - це правочин, за яким одна сторона (комісіонер) за винагороду зобов`язується виконати певні дії (наприклад, продати або купити товар) за дорученням іншої сторони (комітента), але діє від свого імені, а не від імені комітента. Наслідки угоди, укладеної комісіонером із третьою особою, виникають для комісіонера, а не для комітента. Аналізуючи інвестиційний договір та договір відступлення права вимоги на відповідність їх нормам чинного законодавства та правової природи їх укладання є очевидним, що укладання інвестиційного договору безпосередньо на підставі договору комісії не допускається, оскільки це різні правові інститути з різними цілями. Договір комісії стосується доручення продати або купити майно, тоді як інвестиційний договір врегульовує відносини щодо вкладення коштів з метою отримання прибутку або соціального ефекту. Проте, чинне законодавство допускає можливість використання комісії як інструменту для виконання інвестиційного договору, якщо це передбачено його умовами. Разом з тим, оцінюючи доводи відповідача, як використання договору комісії, як інструменту для виконання інвестиційного договору, так само як і її дії, як комісіонера, суд приходить до наступних висновків. Судом досліджено наданий представником [PERSON] та [PERSON] - адвокатом Купрієнко Володимира Миколайовича Договір комісії від 27.11.2018. Договір комісії від 27.11.2018 укладений 27 листопад 2018 року в с. Довге між [PERSON] (Комісіонер) та [PERSON] (Комітент). Відповідно до п.1.1 Договору комісії від 27.11.2018 в порядку та на умовах визначених цим Договором [PERSON] (Комісіонер) зобов`язується за дорученням та за рахунок [PERSON] (Комітент) укласти від свого імені договір, на підставі якого придбати для Комітента майно. Відповідно до п.1.2 Договору комісії від 27.11.2018 майно, яке згідно п. 1.1 Договору Комісіонер зобов`язується придбати для комітента, є квартира/майнові права на квартиру у м. Києві (майнове право отримати право власності на квартиру в майбутньому) у будинку, який перебуває на стадії будівництва. Відповідно до підпункту 2.1.7 п. 2.1 Договору комісії від 27.11.2018 після закінчення будівництва будинку (квартири) Комісіонер зобов`язаний повідомити про це комітента і передати Комітенту Майно в спосіб, що визначений законом, цим Договором, Договором про набуття права власності та/або Комітентом у незаборонений законом спосіб. Відповідно до підпункту 2.1.8 п. 2.1 Договору комісії від 27.11.2018 Комісіонер зобов`язаний сприяти Комітенту у вчиненні передбачених законом дій для оформлення права власності комітента на Майно, як на об`єкт нерухомого майна. Згідно п. 4.1 Договору комісії від 27.11.2018 передання майна Комісіонером Комітенту, відповідно до умов цього Договору може здійснюватися: під час будівництва квартири та до введення в експлуатацію будинку, в якому вона знаходиться, - протягом 30 календарних днів із дня отримання Комісіонером відповідної вимоги Комітента; або після введення в експлуатацію будинку, в якому знаходиться Майно, на стадії оформлення права власності на квартиру як на об`єкт нерухомості, - протягом 30 календарних днів із дня отримання Комісіонером відповідної вимоги Комітента; або після оформлення права власності на квартиру як на об`єкт нерухомості на ім`я Комісіонера - протягом 60 календарних днів із дня отримання Комісіонером відповідної вимоги Комітента. Відповідно до п.4.2 Договору комісії від 27.11.2018 передання майна Комісіонером Комітенту може здійснюватися за домовленістю сторін в інший строк та будь-яким не забороненим законом способом, у тому числі шляхом укладання між сторонами договору відступлення прав та обов`язків за Договором про набуття права власності, іншого цивільно-правового договору тощо. Відповідно до п. 5.1 Договору комісії від 27.11.2018 за виконання доручення відповідно до умов цього Договору Комітент сплачує Комісіонерові комісійну плату в розмірі 0,5% від ціни Майна. Відповідно до п. 5.3 Договору комісії від 27.11.2018 комісійна плата сплачується протягом 60 календарних днів після передання Майна Комітенту на вимогу Комісіонера. Відповідно до п. 7.1 Договору комісії від 27.11.2018 Сторона, що порушила цей Договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою Стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїм винним (умисним або необережним) діянням (дією та бездіяльністю) сприяла настанню або збільшенню збитків. Відповідно до п. 10.5 Договору комісії від 27.11.2018 місце укладання цього Договору вказане м. Старокостянтинів, яке є місцем проживання Сторони, яка запропонувала укласти цей Договір (Комітента). Відповідно до п. 10.7 Договору комісії від 27.11.2018 цей договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із Сторін. Як вбачається з матеріалів справи, батьки в [PERSON] , тобто [PERSON] та [PERSON] одружилися 05.10.1972 відповідно до Свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] , виданого Будинком святкових подій м. Хмельницька. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським районним відділом державних актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Пунктами 2-4 частини 3 ст. 65 СК України, визначено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Укладаючи 16 січня 2019 року Договір про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі №170117/272-К від 17 січня 2017 року з Комунальним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Прованс» (Фонд), відповідач [PERSON] як Новий інвестор, діяла за згодою свого чоловіка [PERSON] в інтересах їх сім`ї. До тверджень [PERSON] та [PERSON] , що майнові права на квартиру були придбані [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] за Договором комісії від 27.11.2018 суд відноситься критично, з наступних підстав. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . У Договорі про відступлення прав та обов`язків від 16 січня 2019 року не зазначено, що [PERSON] дія як комісіонер за Договором комісії від 27.11.2018 чи якимось іншим чином діє в інтересах своїх батьків. Як свідчать матеріали справи, під час будівництва будинку, а також після його завершення та введення будинку в експлуатацію, що відбулося 09 вересня 2021 року, [PERSON] не передала [PERSON] майнові права на квартиру шляхом укладання між сторонами договору відступлення прав та обов`язків чи іншого цивільно-правового договору відповідно до умов Договору комісії від 27.11.2018, а [PERSON] не сплатила [PERSON] комісійну плату за виконання доручення. У судовому засіданні 26.03.2025 [PERSON] пояснила, що під час укладання 16 січня 2019 року Договору про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі 170117/272-К від 17 січня 2017 року, вона не ставила до відома інших Сторін цього договору про те, що вона діє не від свого імені, а від імені своїх батьків, [PERSON] та [PERSON] , відповідно до Договору комісії від 27.11.2018. Підписуючи Договір про відступлення прав та обов`язків, вона усвідомлювала, що вона є Інвестором за даним Договором, наслідки своїх дій як Інвестора та значення слова «Інвестор», як особи спроможної сплатити певну суму грошей за договором. Угоду про спільну діяльність або спільні наміри про придбання квартири з [PERSON] та [PERSON] вона не укладала. Змін до Договору про відступлення прав та обов`язків з метою передання прав [PERSON] та [PERSON] не вносила. Договір про відступлення прав та обов`язків від 16.01.2019 ні нею, ні [PERSON] та [PERSON] не оспорювався. [PERSON] та [PERSON] до суду з позовом щодо визнання права власності на майнові права на квартиру не зверталися. [PERSON] та [PERSON] не уповноважували [PERSON] шляхом видачі відповідної довіреності представляти їх інтереси при придбанні майнових прав на квартиру згідно Договору про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі 170117/272-К від 17 січня 2017 року. Також [PERSON] у суді пояснила, що після смерті свого батька [PERSON] вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на частини майнових прав на спірну квартиру в порядку спадкування за законом та відповідно до спадкової маси майнові права на частину спірної квартири не увійшли. Відповідної постанови нотаріуса про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом в цій частині майнових прав, остання не має. Відповідно до позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у справі №752/5628/22, що розглядалася Голосіївським районним судом м. Києва, яка була досліджена судом, причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на шлюб та сім`ю та відсутнє взаєморозуміння щодо подальшого спільного життя, що спростовує твердження [PERSON] про те, що причиною розірвання шлюбу стала відмова [PERSON] передати майнові права на квартиру [PERSON] про що зазначено у її власному позові. У свою чергу, 26.03.2025 у судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що визначальним при виборі квартири було її близьке розташування до місця роботи [PERSON] , а також до школи, в яку [PERSON] та [PERSON] планували записати свою доньку [PERSON] . На думку суду, вказані вище пояснення [PERSON] свідчать про те, що придбання спірної квартири було саме для подружжя [PERSON] . Також [PERSON] заявила, що [PERSON] є Інвестором згідно Договору про відступлення прав та обов`язків від 16.01.2019 і тому [PERSON] повинна належати придбана згідно даного договору квартира. Суд вважає, що вказані доводи [PERSON] суперечать її вимогам за її власним позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частки на майнові права на спірну квартиру та на 1/2 частки - за її донькою. Разом з цим, оцінюючи договір Комісії від 27.11.2018 суд вважає за необхідне звернути увагу також на ту обставину, що у ньому відсутній підпис чоловіка [PERSON] - [PERSON] , хоча даний договір, на думку суду, не можна віднести до дрібних, оскільки стосується цінного майна. Крім того, відсутність підпису [PERSON] на договорі Комісії від 27.11.2018, як і відсутність його як сторони даної угоди, який за твердженнями [PERSON] та [PERSON] сплачував кошти на виконання договору комісії від 27.11.2018 та якому також належить частина майнових прав, на думку суду свідчить про те, що він був підписаний після укладання [PERSON] . Договору про відступлення права вимоги від 16.01.2019. Також, як слідує зі змісту договору Комісії від 27.11.2018 є не зрозумілим місце його укладання, оскільки, на першому аркуші та п. 10.5 Договору зазначені різні місця його укладання, а саме: с. Довге та м. Старокостянтинів відповідно. У судовому засіданні 05.11.2025 представник [PERSON] та [PERSON] - адвокат Купрієнко Володимир Миколайович на вимогу суду надати другий примірник Договору комісії від 27.11.2018, що належить [PERSON] , для огляду надати не зміг. Зазначені вище обставини у своїй сукупності, на думку суду, свідчать про штучну правову природу Договору комісії від 27.11.2018, а саме, що він був укладений не з метою реального настання правових наслідків, передбачених для такого роду договорів, а з метою виведення спірного майна з режиму спільного майна подружжя [PERSON] . Про штучну правову природу договору Комісії від 27.11.2018 свідчить також та обставина, що відповідно до дослідженого у суді договору купівлі-продажу квартири №75 від 13.10.2022 [PERSON] самостійно придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS] та відповідно необхідності для супроводу відповідного правочину через представництво чи шляхом укладення договору комісії , остання не потребувала, що також ставить під сумнів необхідність в укладанні [PERSON] та [PERSON] Договору комісії від 27.11.2018. Разом з тим, надання [PERSON] належним чином оформленої та дослідженої у суді згоди своїй дружині [PERSON] на укладання останньою Договору про відступлення прав та обов`язків в Інвестиційному договорі № 170117/272-К від 17 січня 2017 року свідчить про набуття майнових прав на квартиру у спільну сумісну власність подружжя [PERSON] та [PERSON] за їх спільні грошові кошти. Доказів на спростування даних обставин, [PERSON] не надано. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній в постанові від 3 червня 2024 року у справі № 712/3590/22, в якій Верховний Суд відступив від висновку щодо статті 65 СК України, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 липня 2020 року у справі № 127/16354/17 (провадження № 61-5698св19) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року у справі № 523/8319/14-ц (провадження № 61-38040св18) та зазначив, що згода дружини, чоловіка на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя поширюється як на випадки відчуження майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так і на випадки набуття майна подружжям у право спільної сумісної власності; у випадку набуття майна подружжям у право спільної сумісної власності відбувається розпорядження коштами, які належать подружжю на праві спільної сумісної власності. Саме цим обумовлена необхідність згоди іншого подружжя на набуття одним із подружжя майна у право спільної сумісної власності; наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя; у разі, якщо інший з подружжя надав згоду на розпорядження майном (коштами) на набуття майна в спільну сумісну власність і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підміняти домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність». Також, Об`єднана палата в даній постанові зазначила, що не виключається вчинення усного договору між подружжям про набуття майна в спільну сумісну власність, зовнішнім вираженням якого є згода одного з подружжя на розпоряджаються майном (коштами) на набуття майна в спільну сумісну власність. Така згода може бути зафіксована безпосередньо у договорі про набуття майна, вчиненим іншим з подружжя; наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2024 № 760/20948/16-ц (14-70цс22) підтвердила раніше висловлений висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц що, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, необхідно установити обсяг спільно нажитого майна, з`ясувати час та джерела його придбання. У судовому засіданні 26.03.2025 [PERSON] пояснив, що квартира була придбана за кошти подружжя, переважно за кошти зароблені ним під час військової служби в Службі безпеки України. Частину зароблених коштів вони конвертували в іноземну валюту, плануючи за ці кошти придбати власне житло. Відповідно до дослідженої судом довідки від 24.10.2022 року № 21/2/2-687 Службою безпеки України грошове забезпечення [PERSON] в 2009 - 2019 складало: 2009 рік - 62 835, 60 грн.; 2010 рік -88 200,09 грн.; 2011 рік - 105 756,55 грн.; 2012 рік - 118 755,57 грн.; 2013 рік - 127 155,71 грн.; 2014 рік - 138 910,07 грн.; 2015 рік - 168 298,76 грн.; 2016 рік - 239 243,49 грн.; 2017 рік - 280 880,58 грн.; 2018 рік - 372 477,38 грн.; 2019 рік - 645 933,28 грн., а всього 2 348 447,08 грн. Згідно трудової книжки [PERSON] проходив військову службу в Службі безпеки України з 28.04.1995 по 30.04.2019 . Згідно досліджених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого та виплаченого доходу, нарахованого (перерахованого) податку за період 1 квартал 1998 року - серпень 2021 року згідно листа Державної податкової служби України від 23.05.2025 №7629/5/99-00-12-04-02-05 протягом 2009-2018 року дохід [PERSON] склав 441 712 грн. Аналізуючи матеріали справи вбачається, що доходів [PERSON] та [PERSON] було достатньо для придбання майнових прав на квартиру [ADDRESS] . У той же час суд вважає, що відповідач [PERSON] не надала доказів, що підтверджують наявність та джерела походження коштів, що дали б змогу [PERSON] та [PERSON] придбати майнові права на квартиру [ADDRESS] . Так, у судовому засіданні 26.03.2025 [PERSON] пояснила, що у 2010 році вона разом з [PERSON] придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , після чого вони почали збирати кошти на придбання квартири в м. Києві. На накопичені з їх заробітних плат та пенсій кошти в січня 2019 року вони придбали квартиру [ADDRESS] за яку сплатили 1 213 100 грн. Разом з тим, згідно досліджених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого та виплаченого доходу, нарахованого (перерахованого) податку за період 1 квартал 1998 року - серпень 2021 року згідно листа Державної податкової служби України від 23.05.2025 №7629/5/99-00-12-04-02-05 за період 2011 - 2018 років, до того як 16 січня 2019 року [PERSON] було укладено Договір про відступлення прав та обов`язків, загальну дохід [PERSON] склав: 2011 рік - 26 632,64 грн, 2012 рік - 33 136,02 грн, 2013 рік - 35 883,36 грн, 2014 рік - 36 642,09 грн, 2015 рік - 38 882,77 грн, 2016 рік - 48 994,01 грн, 2017 рік - 67 377,20 грн, 2018 рік - 72390,06 грн, а всього 359 938,15 грн. У той же час, дохід [PERSON] за період 2011 - 2018 років склав: 2011 рік - 40 969,80 грн, 2012 рік - 42 656,44 грн, 2013 рік - 52 315,62 грн, 2014 рік - 55 502,78 грн, 2015 рік - 44 339,38 грн, 2016 рік - 59 814,40 грн, 2017 рік - 89 440,48 грн, 2018 рік - 85 753,46 грн, а всього 470 792,36 грн. Всього доходи [PERSON] та [PERSON] за період 2011 - 2018 років склали 830 730,51 грн. Таким чином, суд вважає, що доводи [PERSON] та [PERSON] щодо фінансової спроможності [PERSON] та [PERSON] для придбання квартиру [ADDRESS] , вартість яких значно перевищує їх дохід є недоведеними. За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи [PERSON] та [PERSON] в обґрунтування їх заперечень проти позову [PERSON] є недоведеними. Відповідно до дослідженого судом сертифікату № ІУ123220620955 Державної інспекції архітектури та містобудування України, виданого 05.07.2022, даний сертифікат виданий на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 09.09.2021. Згідно відзиву на позовну заяву та даних [PERSON] пояснень в судовому засіданні 26.03.2025 вбачається, що починаючи з вересня 2020 року він почав робити в спірній квартирі ремонт, який тривав до середини серпня 2021 року. Організацією ремонту спірної квартири, придбання меблів та побутової техніки займався він, внаслідок чого ним було витрачено значні кошти. Виконання [PERSON] ремонтних робіт підтверджується дослідженими судом рахунками, договорами, фінансовими результатами, актами, звітами, чеками, накладними на придбання будівельних матеріалів, обладнання та товарів та дизайн-проектом, виконаним приватним дизайнером інтер`єрів [PERSON] . У досліджених судом накладних міститься інформація, що замовником будівельних матеріалів та робіт є [PERSON] , вказано його прізвище, ім`я, номер телефону [NUMBER] . Виконання [PERSON] ремонту підтверджується дослідженим судом висновком Фотознімки квартири № 272 з оголошення про продаж квартири на сайті оголошень OLX відповідають фотознімкам цієї квартири, зробленими експертом при проведенні оціночно-будівельної експертизи, відповідно до висновку експерта Малого Олексія Вікторовича №04/2-24 від 26.02.2024. Та обставина, що позивач здійснював ремонті роботи у спірній квартирі, [PERSON] та [PERSON] не оспорюються. Вказані обставини свідчать також про те, що придбання спірного майна було здійснено подружжям в період шлюбу та в інтересах їх сім`ї. Також, у судовому засіданні 26.03.2025 [PERSON] повідомив, що вони з [PERSON] вирішили продати спірну квартиру та поділити кошти від її продажу, після чого [PERSON] розмістила оголошення в ОЛХ. Після подачі оголошення до них приходили покупці, які оглядали квартиру та обговорювали з [PERSON] та [PERSON] умови продажу. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вказані обставини не спростували. З листа ТОВ «ЄМАРКЕТ УКРАЇНА» від 09.01.2024 № 17159С, отриманому на адвокатський запит представника [PERSON] - адвоката Проценка Олександра Васильовича 20.11.2022 вбачається, що користувачем, що зазначив контактний номер [NUMBER] (належить [PERSON] ) розміщене оголошення про продаж квартири за 120 000 доларів США. В описі оголошення зазначено, що квартира дворівнева з євроремонтом. [PERSON] проти даних обставин та вказаних вище фактах не заперечувала. Суд вважає, що розміщення оголошення про продаж квартири на сайті оголошень OLX [PERSON] з метою продажу даної квартири також свідчить про те, що спірна квартира була придбана в інтересах подружжя [PERSON] . Крім того, заслуговує на увагу той факт, що у позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів від 20.10.2022, [PERSON] зазначає, що вона разом з [PERSON] та дочкою проживають разом в спірній квартирі, що свідчить про придбання цієї квартири для проживання там їх сім`ї, а не [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що доводи позивача в обґрунтування його позову про те, що спірна квартира була придбана ним та [PERSON] , як подружжям та на неї відповідно розповсюджується режим спільної сумісної власності, є обґрунтованим. З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги межі заявлених вимог, виходячи з рівності часток подружжя , суд вважає, що у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати право власності по частині гаражного боксу № [NUMBER] загальною площею 36,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Палуба» (Солом`янський район). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1854937280000 та по частині майнових прав на квартиру [ADDRESS] . З огляду на те, що суд прийшов до висновку про те, що майнові права на спірну квартиру належать [PERSON] та [PERSON] , як подружжю та підлягають поділу між ними в рівних частках, як спільне сумісне майно подружжя, а тому зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майнові права, задоволенню не підлягає, як необґрунтований. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 710,00 грн.

Outcome: approved