Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Представник ТзОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 887575710 від 14.10.2020 в розмірі 63 140 грн., а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що14.10.2020 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 887575710 на суму 22 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV32YA4. Саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Отже, у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 22 000,00 грн. 14.10.2020 на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. 05.08.2020 між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу, за яким від ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «ФК «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимого. 04.06.2025 між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 за договором факторингу від ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 63 140,00 грн. Позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.У період перебування права вимоги у ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 63 140,00 грн., яка складається з: 22 000,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту; 41 140,00 грн.- заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Тому представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 887575710 від 14.10.2020 у розмірі 63 140,00 грн., 2 422 грн. 40 коп.судового збору та 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивачане з`явилася, у поданій заяві просить справу слухати у його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи та позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача- адвокат Остапчук П.І. в судове засідання подав відзив на позов, в якомупросить застосувати позовну давність до вимог ТзОВ «Юніт Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 14.10.2020 року № 887575710 та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «Приват Банк» докази. 20.10.2025 представником відповідачаподано відзив на позов та заявлено про застосування строків позовної давності. 22.10.2025 представником позивача подано відповідь на відзив. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] жовтня 2020 укладено кредитний договір № 887575710, згідно якого він отримав кредит в розмірі 22 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, що вказаний у договорі. Із дослідженого судом договору № 887575710 від 14.10.2020; заявки на отримання грошових коштів від 14.10.2020 встановлено, що [PERSON] ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його електронним підписом одноразовим індикатором. Зокрема, [PERSON] зобов`язавсяздійснювати повернення суми кредиту, нарахованих процентів та ознайомлена з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою, тарифами банку. У п. 1.2 вказаного кредитного договору вказано, що кредит надається (договір укладається) строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Згідно інформації АТ КБ «Приват Банк» від 08.10.2025 та платіжного доручення від 14.10.2020, на [PERSON] в банку емітована картка № 4731-21ХХ-ХХХХ-7140 на який, відповідно до наданої виписки 14.10.2020 були перераховані кошти в розмірі 22 000 грн. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди № 19 від 28.11.2019;№ 26 від 31.12.2020; № 27 від 31.12.2021; № 31 від 31.12.2022 і № 32 від 31.12.2023 до даного договору, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 288149671 від 16.11.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 887575710 від 14.10.2020 року. 04.06.2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, за результатами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 887575710 від 14.10.2020 року перейшло до ТОВ «Юніт капітал». Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. Із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 887575710 від 14.10.2020 та розрахунку заборгованості, наданого позивачем слідує, що заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 63 140 грн., яка складається з наступного: 22 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 41 140 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав умови договору та допустив заборгованість по кредитному договору № 887575710 від 14.10.2020 року. Таким чином відповідач, допустивши неналежне виконання умов кредитного договору№ 887575710 від 14.10.2020 року, порушив права позивача. Разом з тим, термін дії кредитного договору, укладеного міжТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] закінчився 14.11.2020, а отже саме з цього часу розпочинався сплив строку позовної давності. Представник відповідача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог ТзОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 жовтня 2020 року № 887575710, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 07 червня 2017 року Верховний Суд України у справі №923/1233/15 вказав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. За змістом ст. 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. При цьому відповідно до ч.1 та 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. У відповіді на відзив представник позивач вказує на те, що якщо позовна давніст спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду діїв Україні воєнного стану. Між тим об`єктивних обставин, які перешкоджали та унеможливили подання позивачем позову до [PERSON] в межах строків позовної давності, представник позивача не навів. На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні задоволенні позову ТзОВ «Юніт Капітал» про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 887575710 від 14.10.2020 в розмір 63 140 грн., за спливом строку позовної давності. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено статтею 141 ЦПК України. Частиною першою і другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed