Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

у серпні 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.09.2010, мотивуючи позов тим, на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося з причини особистого характеру, стосунки втратили емоційний, сімейний зв`язок, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. У зв`язку з цим прийшли до взаємної згоди про розірвання шлюбу. Намір відновлювати шлюбні відносини відсутній. Шлюбні відносини існували до грудня 2023 року та припинені за їхньою спільною згодою. Спільних майнових, житлових чи батьківських спорів не існує. Спільне господарство не ведуть. Подружжя переконане, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду м. Чернігова від 20.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу призначено до розгляду на 29.09.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином. Судова повістка сторонам надсилалася за адресою їх місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України(далі\~-\~ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано\~шлюб між\~позивачем та\~відповідачем,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис №1503 (а.с. 3). Подружні відносини сторони фактично припинили, сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. Подальше збереження шлюбу Позивач вважає не можливим та таким, що суперечить її інтересам. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.04.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.2016 року (а.с. 5,6). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен\~має право\~припинити шлюбні\~відносини.\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою. З огляду на викладене, враховуючи що позивач наполягає на розірванні шлюбу, підстав для досягнення примирення між сторонами суд не вбачає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до пункту шостого частини першої статті 264 та пункту другого частини п`ятої статті 265 ЦПК України при ухваленні рішення суд має вирішити питання про розподіл судових витрат. За змістом статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved