Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

В жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки при житті спадкодавець отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння на старе прізвище « [PERSON] », будучи при цьому одруженою та набувши прізвище на « [PERSON] », нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької міської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що по [ADDRESS] розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А» та господарських споруд, та було побудовано [PERSON] в 1958 році на відведеній їй земельній ділянці. Відповідно до записів погосподарської книги Маршинецької сільської ради дане домоволодіння відносилося до категорії робочих дворів та в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON] .. Так, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 24 січня 1991 року, виданого виконавчим комітетом Маршинецької сільської ради народних депутатів Новоселицького району на підставі рішення № 149 від 13 вересня 1989 року, [PERSON] належить домоволодіння по [ADDRESS] . Однак, як вбачається із наданого свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14 серпня 1989 року спадкодавець одружилась та змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, після смерті останньої відкрилася спадщина на вказане домоволодіння. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 26 вересня 2024 року та посвідчений старостою Маршинецького старостинського округу № 1 Новоселицької міської ради Чернівецької області, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла своєчасно як спадкоємець за заповітом, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, оскільки при житті спадкодавець отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння на старе прізвище « [PERSON] », будучи при цьому одруженою та набувши прізвище на « [PERSON] », нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї сестри та своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. На підставі ст.ст. 16, 328, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, суд

Outcome: approved