Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про оголошення фізичної особи померлою. У заяві посилалась, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] є її батьком. Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 614 від 18.06.2024 року про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдатів встановлено, що [INFO] близько 15.00 год. 00 хв., в ході виконання бойового завдання під час ведення оборони батальйонного району в першому ешелоні оборони бригади, на підставі бойового розпорядження командира в/ч [NUMBER] № 1844 дек від 29.04.2024, в районі [ADDRESS] , внаслідок мінометного обстрілу з боку ворога, був втрачений зв`язок зі старшим стрільцем-оператором 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти, солдатом [PERSON] . Військовослужбовця [PERSON] , внаслідок бойових дій противника, вважати зниклим безвісти під час захисту Вітчизни з 13 червня 2024 року. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть, одноразової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця та оформлення спадкових прав. Просила оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим, внаслідок бойового зіткнення з противником в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області з 13.06.2025 року - дня вірогідної смерті. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2025 відкрито провадження по справі. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, посилаючись на викладені в ній обставини та просив задовольнити. Представник Подільського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи в його відсутність. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи, причина неявки невідома. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~наказу командира\~військової частини\~ [NUMBER] \~№ 163\~від 07.06.2024\~солдат [PERSON] , військовослужбовець за мобілізацією, прибув з розпорядження командира військової частини [NUMBER] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 04 червня 2024 року № 170-РС на посаду старшого стрільця\- оператора 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини [NUMBER] А401О, ВОС -100868А/549 і з цього дня зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення, прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою Відповідно сповіщення № 145, [PERSON] сповістили про те , що його син старший стрілець оператор 2 шт відділення 2 шт взводу 2 шт роти солдат [PERSON] , [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за України, її свободу і незалежність під час артилерійського обстрілу противника зник безвісти поблизу н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно частини 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Таким чином можливість оголошення особи померлою обумовлена тривалою відсутністю її у місці постійного проживання. Відповідно до доктрини цивільного права у випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою має місце умовна презумпція смерті (немає підстав вважати її живою), а у випадку оголошення її померлою\~безумовна презумпція смерті (є підстави, що дають припустити її смерть). Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94цс24 сформулював такі правові висновки. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій\~статті 46 ЦК України\~міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій\~статті 46 ЦК України\~законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої\~статті 46 ЦК України\~саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої\~статті 46 ЦК України\~пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»). За змістом\~статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»\~(станом на час виникнення правовідносин у цій справі): -\~воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; -\~ бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); -\~ воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; -\~район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій\~статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. \~Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Відповідно до Акту службового розслідування № 2719 від 18 червня 2024 року встановлено, що [INFO] близько 15 год. 00 хв., в ході виконання бойового завдання під час ведення оборони батальйонного району в першому ешелоні оборонної бригади, на підставі бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] №1844 дек від 29.04.2024, в районі [ADDRESS] , внаслідок мінометного обстрілу з боку ворога, був втрачений зв`язок зі старшим стрільцем\- оператором 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти, солдатом [PERSON] . Проведення ефективних наземних пошукових та евакуаційний заходів у районі зникнення ускладнене ворожими артилерійськими та мінометними обстрілами місцевості. На дату завершення службового розслідування достовірно підтвердити факт загибелі солдата [PERSON] не вбачається за можливе. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 614 від 18.06.2024 наказано вважати військовослужбовців бойовою тимчасовою втратою внаслідок бойових дій з боку противника та такими, що 13 червня 2024 року зникли безвісти під час захисту Вітчизни (безвісно відсутні) , у тому числі старшого стрільця-оператора 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу штурмової роти військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] . З наведеного вбачається, що [PERSON] зник безвісти під час проведення активних бойових дій в зоні проведення активних бойових дій за обставин, що надають підстави припускати його смерть під час обстрілу. Разом з тим, з акту службового розслідування вбачається, що територією зникнення солдата [PERSON] є територія (район) населеного пункту Іванівське, Бахмутського району Донецької області. Оскільки [PERSON] пропав безвісти внаслідок збройної агресії рф проти України до правовідносин підлягають застосуванню норми частини другої\~статті 46 ЦК України, які передбачають, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Як зауважила \~Велика Палата Верховного Суду, словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Згідно даних Переліку територій, на\~яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, та є чинним станом на час вирішення справи судом, щодо населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області є наступна інформація: \~ \~ \~ \~населений пункт с. Іванівське, Бахмутського району Донецької області, код UA14020010100058978, дата виникнення можливості бойових дій 24.02.2022, дата припинення можливості бойових дій 18.02.2025; населений пункт с. Іванівське, Бахмутського району Донецької області, код [NUMBER] , дата виникнення можливості бойових дій 24.02.2022, дата завершення бойових дій відсутня . \~ \~ \~ \~З часу зникнення [PERSON] щодо населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області, який є місцем його зникнення відсутні дані щодо дати (дня) закінчення активних бойових дій на відповідній території. \~ \~ \~ \~Датою зникнення солдата [PERSON] старшого сержанта є 13.06.2024, відсутні підстави вважати, що на території його зникнення закінчилися активні бойові дії. Отже, для вирішення питання про оголошення [PERSON] померлим не підлягають застосуванню норми речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України, які передбачають, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу шести місяців, оскільки відповідний строк не сплив. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої\~статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Також не можна відраховувати цей строк, передбачений частиною другою\~статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Встановивши дані обставини, враховуючи, що конкретні обставини справи не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення [PERSON] померлим до спливу строків, вказаних у частині 2 статті 46 ЦК України, а також ту обставину, що надані письмові докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення, що він зник безвісти за особливих обставин, при виконанні бойового завдання, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed