Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Короткий опис справи. Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» ( далі Позивач) через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) у якому прохав суд: - стягнути із Відповідача на свою користь заборгованість у сумі 200 113 (двісті тисяч сто тринадцять) грн 05 коп. - стягнути із Відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Відповідач 21.05.2021 року із метою отримання кредиту уклала кредитний договір №22033000512089 із АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» . На підставі зазначеного договору Відповідачу надано кредит в сумі 148 800 грн. строком на 60 місяців зі сплатою процентів в розмірі 56% річних на прострочену заборгованість. Кінцева дата погашення кредиту 21.05.2026 рік. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Однак, відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором, адже він не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією внаслідок чого станом на 09.05.2024 року Відповідач має заборгованість в сумі 200 113,05 грн., яка складається із наступного: 136 275 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; 1 грн. 96 коп. - заборгованість за процентами, 63 835 грн. 72 коп заборгованість за комісією. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач прохає стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Процесуальні дії по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.07.2024 суддю Ярощук О.В. визначено головуючою суддею. Суддею 20.08.2024 винесено ухвалу про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи до суду повторно не з`явився, відзиву не надав, тому суд провів заочний розгляд справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Щодо належного повідомлення відповідача. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася та відзив не надала. Суд у судові засідання викликав відповідача, однак остання не вжила заходів, щоб отримати судову кореспонденцію за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ). Рекомендовані повідомлення повернулися до суду як не вручені. Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення Відповідача щодо розгляду справи, яка стосується її безпосередньо. Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за не надсилання заявнику відповідних документів. Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримала кореспонденцію, надіслану їй неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідач правом на надання відзиву не скористалася, заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у справі доказів. Докази досліджені судом. 1. Копія рішення щодо надання кредиту 21 травня 2021 року, номер заявки 1519364. Кредит видано на споживчі цілі на 60 місяців. 2.Заява-приєднання (акцепт) №TS-22033000512089 про прийняття Пропозиції (оферти) на укладання Договору добровільного страхування життя позичальника АТ «Банк Кредит Дніпро» у формі договору приєднання від 21 січня 2021 року, підписана Відповідачем. 3.Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою. Стандарт зі страховкою для ЗКП (75-150)», підписаний відповідачем. 4.Копія кредитного договору №22033000512089 від 21.05.2021 року, підписаний відповідачем. 5.Графік платежів/розрахунок орієнтованої загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтованої реальної річної процентної ставки за цим договором; 6.Копія ІПН та паспорту Відповідача; 7. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №22033000512089 від 21.05.2021 року станом на 09.05.2024 рік. 8. Виписки по особовому рахунку позичальника за період з 21.05.2021 по 09.05.2024, із якого вбачається списання коштів за користування кредитом. 9.Копія Заяви-згоди №1161520 відповідача на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб; 10. Копія Вимоги про повернення кредиту (достроково). Зазначено, що станом на 09.06.2023 загальна заборгованість становить 181 511, 78 грн. 11. Копія Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро». Релевантне законодавство. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вказує ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами / з розстроченням /, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Фактичні обставини встановлені судом Відповідач 21.05.2021 року із метою отримання кредиту уклала кредитний договір №№22033000512089 із Позивачем. На підставі зазначеного договору Відповідачу надано кредит у сумі 148 800 грн. строком на 60 місяців. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в сумі відповідно до умов договору. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена у розмірі від 3% до 0,925% від суми кредиту в різні періоди часу дії кредитного договору. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та складає 0,001% річних на строкову заборгованість та 56% річних на прострочену заборгованість за кредитом. Погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та комісії здійснюється щомісячними ануїтетними платежами відповідно до Графіку платежів (п. 2.1, 2.2 договору). З наданого розрахунку вбачається, що Відповідачем зобов`язання за договором виконувались неналежним чином. Представником позивача також надано копію вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості, яка не датована, а також копію списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, згідно із Укрпошта 25.06.2024 року відправляло кореспонденцію, серед яких відповідач відсутня. Згідно із скерованої Вимоги про повернення кредиту, станом на 09.06.2023 року загальна заборгованість за кредитом становить 181 511,78 грн із яких: 125 920 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 00 грн. 65 коп. - заборгованість за процентами, 45 235 грн. 72 коп заборгованість за комісією. Висновки суду На підставі досліджених доказів кожен окремо та у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та порушення ним зобов`язань щодо їх повернення знайшов своє підтвердження. Щодо комісії Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту. Пунктом 2.3 кредитного договору визначено, що супутніми послугами, що придбаваються у зв`язку з укладенням цього договору є послуги з розрахунково-касового обслуговування, вартість яких визначається згідно із Тарифами, опублікованими на сайті банку, а також послуги страхування, що надаються клієнту відповідно до окремого договору, що укладається між страховиком та клієнтом. Водночас у кредитному договорі не зазначено конкретного переліку супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором. Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, яких банки здійснюють платежі, чи касові операції. Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди. Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством. Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості не є банківською послугою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», за яку позикодавець може отримувати будь-яку плату чи винагороду. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Банк не зазначив та не надав доказів фактичного надання послуг, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитом Вирішуючи позовні вимоги в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит наданий на 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 21.05.2026 року. Водночас у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що передбачено п. 15.1.15.4 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб. Пунктом 2.7.4.6 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб визначено, що клієнт вважається належним чином повідомленим, зокрема, про вимогу погашення заборгованості клієнта перед банком у разі направлення поштового повідомлення на поштову адресу клієнта, зазначену в останньому укладеному договорі про надання банківської послуги, або на адресу, що зазначена в іншому документів, наданому до банку (факт відправлення підтверджується поштовим реєстром). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги дострокового повернення. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, Позивач змінив строк виконання зобов`язання. Згідно із скерованої Вимоги про повернення кредиту, станом на 09.06.2023 року загальна заборгованість за кредитом становить 181 511,78 грн із яких: 125 920 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 00 грн. 65 коп. - заборгованість за процентами, 45 235 грн. 72 коп заборгованість за комісією. Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог, у частині 125 920 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 00 грн. 65 коп. - заборгованість за процентами. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог: (125920, 08 грн+00, 65 грн)*100/200 113,05 грн=62,3%. 2422.40*62,3%=1509,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial