Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

06 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №237. Позов обґрунтовує тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 березня 2016 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за №237. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки фактично відсутні передумов для подальшого існування подружніх відносин. Шлюб втратив свій зміст як сімейний союз, що ґрунтується на спільності інтересів, взаємній підтримці та виконанні подружніх обов`язків. За таких обставин його збереження суперечить їхнім правам та інтересам і не відповідає вимогам сімейного законодавства щодо сутності та цілей шлюбу. Сторони дійшли згоди, що збереження шлюбу не має практичного сенсу, оскільки їх життєві шляхом розійшлися. Продовження формальних шлюбних відносин не відповідає інтересам жодного з них, натомість розірвання шлюбу дозволить кожному зосередитися на власному розвитку та організації особистого життя. Важливо, що це рішення прийняте обома сторона свідомо та добровільно. З урахуванням викладеного, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву [PERSON] до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~ вимог ст.110 Сімейного Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що 12 березня 2016 року складено відповідний актовий запис №237. Після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 12 березня 2016 року (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06 жовтня 2016 року, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Позивач у своїй позовній заяві зазначає, а відповідач не надав жодних заперечень, що фактично відсутні передумови для подальшого існування подружніх відносин. Шлюб втратив свій зміст як сімейний союз, що ґрунтується на спільності інтересів, взаємній підтримці та виконанні подружніх обов`язків, внаслідок чого його збереження суперечить їхнім правам та інтересам і не відповідає вимогам сімейного законодавства щодо сутності та цілей шлюбу. Сторони дійшли згоди, що збереження шлюбу не має практичного сенсу, оскільки їх життєві шляхом розійшлися. Продовження формальних шлюбних відносин не відповідає інтересам жодного з них, натомість розірвання шлюбу дозволить кожному зосередитися на власному розвитку та організації особистого життя. Важливо, що це рішення прийняте обома сторона свідомо та добровільно. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяву чи заперечень щодо розірвання шлюбу до суду не подав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до документу №236109059 від 03 жовтня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок (а.с.20). Приймаючи до уваги позицію позивача, відповідно до якої остання просить витрати пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу залишити за нею, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного, відповідно до ст.3, 24, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved