Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12 010,48 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.12.2025 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі водія автомобіля Suzuki, д.н.з. [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] , та автомобіля Renault, д.н.з [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] .На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УТСК», [PERSON] - в АТ «Страхова компанія «АРКС». За заявою потерпілої особи власника автомобіля «Suzuki», ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатило страхове відшкодування в сумі 19 734,97 грн. Позивач зазначає, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «АРКС» в розмірі 7 724,49 грн. Враховуючи, що сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «УТСК», різниця між сумою страхового відшкодування, яка була сплачена, та фактично завданими збитками складає 12 010,48 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та витрати на оплату судового збору. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 11.04.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначив, що дійсно його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до полісу №ЕР/207649852, виданим АТ «Українська транспортна страхова компанія». Страхова сума складає 130 000 грн., франшиза 2500 грн. На думку відповідача, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, на переконання відповідача, оскільки страхова сума (ліміт відповідальності) за полісом № ЕР/207649852 становить 130 000,00 грн., правові підстави стягнення з нього різниці у виплаті страхового відшкодування відсутні. Крім того, [PERSON] зазначив, що викладені в акті огляду транспортного засобу від 20.12.2022 року пошкодження були незначними і явно не в тому обсязі, що визначено проведеними ремонтними роботами. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ясюнецький О.О. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні за участю відповідача та його представника, сторона відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.03.2022 між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» Оферта № 12413а2ко, відповідно до умов якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Suzuki SX4, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 21-30). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «Suzuki SX4», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 31). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Koleos», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «УТСК» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР207649852 (а.с. 32). 12.12.2022 в місті Житомирі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Suzuki SX4», який перебував під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Renault Koleos», який перебував під керуванням [PERSON] результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У зв`язку з тим, що водій [PERSON] визнав порушення ним Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, одразу на місці події було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с. 12). 14.12.2022 [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 18). Згідно зі змістом страхового акту №АRХ3498769 від 27.12.2022 року та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту сума страхового відшкодування становить 19 734,70 грн. (а.с. 13-14). 28.12.2022 АТ «Страхова компанія «АРКС» на підставі акту №ARX3498769 від 27.12.2022 здійснило виплату ФОП [PERSON] страхового відшкодування за ремонт автомобіля, належного потерпілому [PERSON] , в розмірі 19 734,97 грн., що підтверджується змістом платіжної інструкції №939922 від 28.12.2022 (а.с. 11). ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» сплатило ПАТ «Страхова компанія «АРКС» суму страхового відшкодування в розмірі 7 724,49 грн., що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 21.02.2024 року у справі 910/19161/23. 29.03.2024 позивач направив на адресу відповідача письмову претензію про виплату різниці між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням та страховим відшкодуванням, яке було виплачено страховою компанією відповідача, в розмірі 12 010,48 грн. (а.с. 10). Згідно із частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилами ст. 979 ЦК України, в редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", в редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-691цс15 вказано, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Матеріалами справи підтверджується, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування. Позивач звернувся до страховика відповідача за отриманням страхового відшкодування, яке йому було виплачене з урахуванням норм ст. ст. 12, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування, та за мінусом франшизи, що призвело до зменшення страхової виплати до 7 724,49 грн., яка є меншою за суму страхового відшкодування, яка була виплачена позивачем потерпілому в розмірі фактично завданих збитків в сумі 19 734,97 грн. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). У зв`язку з виплатою позивачем потерпілому за договором добровільного страхування страхового відшкодування до нього, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно з яким [PERSON] визнав себе винним у вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим виклик працівників поліції не здійснювався, матеріали про вчинення адміністративного правопорушення не оформлювались, позивач свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту виконав, виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 19 734,97 грн., розмір страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] становить 7 724,49 грн., отже невиплачена різниця складає 12 010,48 грн. Посилання відповідача на те, що пошкодження при ДТП були незначними і явно не в тому обсязі, що визначено у рахунку на оплату ФОП [PERSON] від 23.12.2022, і як наслідок це впливає на розмір визначеного страхового відшкодування, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідач належними і допустимими доказами не спростував вартість витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Suzuki SX-4 та не позбавлений був такої можливості під час судового розгляду, проте клопотання про призначення відповідної експертизи не заявляв. Заперечуючи проти розміру понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, відповідач на спростування наданих позивачем документів щодо понесених ним витрат не надав будь-яких доказів, не спростував, що зазначена в указаних документах інформація не відповідає дійсності чи обумовлений позивачем розмір майнової шкоди є завищеним, що є його процесуальним обов`язком. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 506/576/16-ц (провадження № 61-20571св18). Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved