Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, їхні стосунки значного погіршилися, спільне життя не складається, шлюбні стосунки не підтримують, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, а позов визнає. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 1986 року у Олеській селищній раді Буського району Львівської області, актовий запис №11, що стверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] від 19 липня 1986 року та серії [NUMBER] від 06 жовтня 1994 року. Майнового спору між сторонами немає, збереження сім`ї і примирення неможливе, шлюб існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Шлюбні стосунки не підтримують, між ними втрачено почуття поваги, розуміння та любові, на даний час подружні відносини не підтримують, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило би їхнім інтересам. Через такі відносини позивачка вирішила, що шлюб необхідно розірвати. Протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved