Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

03.10.2025 позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі 442/1311/16-ц шлюб між ними розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час син [PERSON] є повнолітньою особою, однак продовжує навчатись у Дрогобицькому педагогічному університеті імені Івана Франка на другому курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою №138 від 18.09.2025 року та завершує навчання у червні 2028 року. Оскільки син навчається на денній формі навчання не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Додатково зазначає, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду у справі №442/5936/19 від 10.09.2019 року з відповідача стягувались аліменти на сина [PERSON] до досягнення ним повноліття у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Враховуючи, що син [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. 29.10.2025 суддею отримано відповідь від Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Західного міжрегіонального управління ДМС України щодо місця реєстрації відповідача /а.с.14/. Ухвалою судді від 06.10.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04.11.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, /а.с.12/. Дана ухвала направлялась сторонам по справі. Відповідачу була направлена за встановленою судом адресою місця реєстрації, однак надіслана судом поштова кореспонденція відповідачем не отримана та повернута до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" /а.с.16/. Задля дотримання принципу диспозитивності цивільного процесу та реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, права відповідача подати відзив на позовну заяву, судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін розгляд справи відкладено на 24.11.2025 /а.с.18/. Крім цього, відповідача додатково повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судової влади України» за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/gromadyanam/vyklyky/, /а.с.20/. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення, зокрема, відповідача, про розгляд даної справи та вважає його належним чином повідомленим про порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 5/. Відповідно до витягу №010381/13-2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.09.2025 [PERSON] та його мати [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. З копії довідки, виданої Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені Івана Франка, [PERSON] дійсно навчається на другому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання, факультету фізики, математики, економіки та інноваційних технологій за спеціальністю №122 Комп`ютерні науки, /а.с.7/. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, суд виходить з того, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За вказаних обставин, враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, відтак не має змоги влаштуватись на роботу, в той же час потребує коштів на оплату навчання, придбання одягу, взуття, харчування, засобів гігієни, підручників, оплату проїзду в громадському транспорті, тому батьки несуть обов`язок із його утримання. Враховуючи встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку,\~що [PERSON] , який є сином відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до\~статті 200 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; вартість навчання, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків; також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved