Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Адвокат Сащук М.М. в інтересах [PERSON] звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до Бориславської міської ради Львівської області,\~приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О., третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що позивач\~звернулась до\~приватного нотаріуса\~Кучеренко Т.О.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом на\~земельні ділянки,\~що знаходяться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~які належали\~покійній матері\~позивача -\~ [PERSON] .\~Проте нотаріус\~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом на\~землю відмовив,\~що підтверджується\~відповідним листом\~від 27\~травня 2021\~року №\~61/02-14,\~оскільки з\~поданих документів\~вбачається,\~що [PERSON] \~на праві\~спільної сумісної\~власності належала\~земельна ділянка,\~місцем розташування\~якої є\~ [ADDRESS] ,\~площею 0,1000\~га,\~на підставі\~Державного акта\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ЛВ\~№\~098,\~виданого Бориславською\~міською радою\~народних депутатів\~на підставі\~рішення №\~480\~від 18\~серпня 1994\~року.\~Водночас згідно\~з витягами\~з Державного\~земельного кадастру\~виданими 7\~червня 2016\~року державним\~кадастровим реєстратором\~Управління Держгеокадастру\~у Дрогобицькому\~районі Львівської\~області,\~в Державному\~земельному кадастрі\~містяться відомості\~про належність\~ [PERSON] \~на підставі\~цього ж\~Державного акта\~на праві\~особистої власності\~двох земельних\~ділянок,\~а саме:\~земельної ділянки\~площею 0,0333\~га,\~кадастровий номер\~4610300000:06:008:0061\~та земельної\~ділянки площею\~0.0128\~га.\~кадастровий номер\~4610300000:06:008:0060.\~Підставою державної\~реєстрації земельних\~ділянок зазначено\~Технічну документацію\~із землеустрою\~щодо поділу\~та об`єднання\~земельних ділянок\~від 12\~травня 2016\~року.\~Відповідно рішення\~виконавчого комітету\~Ради народних\~депутатів Львівської\~області «Про\~передачу земельної\~ділянки у\~приватну власність»\~від 18\~серпня 1994\~року №\~480\~ [PERSON] \~передано безоплатно\~у приватну\~власність земельну\~ділянку площею\~461\~кв.\~м та\~ [PERSON] \~земельну ділянку\~площею 539\~кв.\~м по\~ [ADDRESS] та\~на двох\~видано один\~примірник Державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ЛВ №\~098,\~зареєстрований в\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~за №\~098\~від 16\~вересня 1994\~року. У подальшому\~ділянка,\~що належала\~ [PERSON] \~площею 539\~кв.\~м об`єднана\~із сусідньою\~ділянкою,\~що також\~належала їй,\~внаслідок чого\~утворилась земельна\~ділянка площею\~857\~кв.\~м з\~кадастровим номером\~4610300000:06:008:0003,\~яка потім\~на підставі\~цивільно-правового\~договору відчужена\~30\~серпня 2004\~року [PERSON] ,\~який в\~свою чергу\~на підставі\~наведеного 14\~квітня 2005\~року отримав\~Державний акт\~серії ЯА\~№\~438852\~на вказану\~ділянку.\~З метою\~поділу своєї\~ділянки [PERSON] \~звернулась до\~землевпорядної документації,\~яка в\~2016\~році виготовила\~документацію,\~внаслідок цього\~власне із\~земельної ділянки\~площею 461\~кв.\~м,\~утворились дві\~земельні ділянки:\~площею 0,0333\~га (кадастровий\~номер 4610300000:06:008:0061)\~та площею\~0,0128\~га (кадастровий\~номер 4610300000:06:008:0060),\~право власності\~на які\~однак остання\~не встигла\~оформити належним\~чином при\~житті.\~Саме на\~ці ділянки\~і претендує\~позивач,\~як єдиний\~законний спадкоємець\~своєї покійної\~мами. Виходячи з того, що позивач фактично прийняла цю спадщину та відкрито користується нею, оскільки є власником нерухомості, розташованої на цих ділянках (успадкована квартира), а також відсутністю будь-яких претензій щодо цих ділянок зі сторони третіх осіб (сусідів), враховуючи положення статей 181, 182, 331, 392, 1216, 1217, 1218, 1296, 1297 ЦК України просить задовольнити позовні вимоги. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 червня 2025 року вказана позовна заява (справа №\~438/854/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 9 червня 2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/854/25. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2025 року. Задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. 16 червня 2025 року від Бориславської міської ради Львівської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради. При вирішенні питання задоволенні позовних вимог покладається на думку суду. 17 червня 2025 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Василевич О. направлено на виконання ухвали суду копію договору дарування земельної ділянки від 30 серпня 2004 року та долучені до нього документи. 16 червня 2025 року від приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Крім того, вказано що до неї не пред`явлено позовних вимог, а відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 23 червня 2025 року від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшла відповідь про те, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок [PERSON] відсутня в місцевому фонді документації. Ухвалами суду від 26 червня та 10 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Сащука М.М., про витребування доказів у справі . 14 липня 2025 року на адресу суду від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшли копії Технічного звіту про виконані роботи по переоформленню та видачі Державного акта у власність на землю гр. [PERSON] , земельна ділянка розміщена в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду на 4 вересня 2025 року. Судові засідання 4 та 25 вересня 2025 року не відбулись у зв`язку з неявкою учасників справи. У судовому засідання 7 жовтня 2025 року оголошено перерву до 28 жовтня 2025 року. 28 жовтня 2025 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою учасників справи. Судове засідання призначено на 18 листопада 2025 року. Враховуючи заяви відповідачів та положення частини 3 статті 211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. У судове засідання третя особа [PERSON] , будучи повідомленим належним чином, у тому числі шляхом розміщення на сайті Судової влади України оголошень про виклик [PERSON] у судові засідання у справі №\~438/854/25, та роз`яснено наслідки неявки у судові засідання особи, що викликається. Поямнень чи клопотань від третьої особи до суду не надходило. Конверти з рекомендованими повідомленнями та судовими повістками з повідомленням про судові засідання, направлені на відому суду адресу місця проживання третьої особи повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі №\~443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Представник позивача адвокат Сащук М.М. просив розглядати справу за відсутності відповідачів та третьої особи. Враховуючи положення частини 1 статті 223 ЦПК України та думку представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.\~ Представник позивача адвокат Сащук М.М. судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивач згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] є дочкою [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджуєтьсякопією витяу з реєстру свідоцтв про смерть комуни Терціньо, Італійська Республіка. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на квартиру [ADDRESS] , та земельну ділянку за вказаною адресою. Згідно зі копією свідоцтва про право на спадщину, виданого 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині від якої відмовився чоловік спадкодавця - [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво: квартира [ADDRESS] . 27 травня 2021 року позивач також звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на землю, що знаходиться за вказаною вище адресою. З листа Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. від 27 травня 2021 року № 61/02-14 вбачається, що підставою відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на землю стало те, що з поданих позивачем документів вбачається, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, місцем розташування якої є [ADDRESS] , площею 0,1000 га, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 098, виданого Бориславською міською радою народних депутатів на підставі рішення №\~480 від 18 серпня 1994 року. Державний акт зареєстровано 16 вересня 1994 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 098. Водночас згідно з Витягами з Державного земельного кадастру №\~НВ- 4603579332016 та №\~НВ-4603579242016, виданими 7 червня 2016 року державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі Львівської області, в Державному земельному кадастрі містяться відомості про належність [PERSON] на підставі цього ж Державного акта на праві особистої власності двох земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 0,0333 га, кадастровий номер 4610300000:06:008:0061 та земельної ділянки площею 0,0128 га. кадастровий номер 4610300000:06:008:0060. Підставою державної реєстрації земельних ділянок зазначено Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 12 травня 2016 року. Договір про поділ спільного нерухомого майна в натурі у відповідності до статей 367, 372 ЦК України, а також відомості про реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки у державному реєстрі прав на нерухоме майно - відсутні. Оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують склад спадкового майна, а також відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки на ім`я [PERSON] , нотаріальна дія, а саме видача свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки, не може бути вчинена. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). У відповідності до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що згідно з абзацом 43 пункту 4 рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів Львівської області «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» від 18 серпня 1994 року №\~480 передано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 461 кв. м по [ADDRESS] та [PERSON] земельну ділянку площею 539 кв. м по [ADDRESS] . Крім того, абзацом 6 пункту 2 вказаного рішення залишено у користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 318 кв. м по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення Бориславською міською Радою народних депутатів [PERSON] та [PERSON] видано один примірник ержавного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №\~098, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 вересня 1994 року № 098. Площа земельної ділянки, що передана у приватну власність [PERSON] та [PERSON] за вказаним актом становить 0,1000 га. Згідно зі копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №\~089767 [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 13 серпня 2001 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0857 га за адресою [ADDRESS] . З довідки Управління земельних ресурсів від 27 серпня 2004 року вбачається, що вказаній ділянці присвоєно кадастровий номер 4610300000:008:0003. Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки від 30 серпня 2004 року ВВК №\~898240 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар земельну ділянку площею 0,0857 га для обслуговування будинку, яка розташована по [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстровано у Державному реєстрі правочинів 30 серпням 2004 року, реєстраційний номер 65278. За результатом виконання робіт з переоформлення [PERSON] видано 14 квітня 2005 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №\~438852, згідно якого на підставі договору дарування від 30 серпня 2004 року останній є власником земельної ділянки площею 0,0857 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за №\~01.05.439.00174 (кадастровий номер земельної ділянки 4610300000:008:0003). Отже, з урахуванням даних на виконання ухвали суду копій технічного звіту про виконані роботи по переоформленню та видачі Державного акта у власність, земельна ділянка площею 0,0539 га по [ADDRESS] , що належала [PERSON] згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №\~098, належить [PERSON] та входить до складу земельної ділянки площею 0,0875 га за адресою: [ADDRESS] , яка є приватною власністю останнього згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №\~438852. За наслідком звернення [PERSON] до Бориславського міського виробничого відділу ЛФР ДП «ЦДЗК» із заявою, у 2016 році виготовлено технічну документацію щодо поділу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будинку [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Внаслідок чого із земельної ділянки площею 0,0461 га, розташованої по [ADDRESS] , яка відповідно рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів Львівської області «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» від 18 серпня 1994 року №\~480 передана [PERSON] у приватну власність, утворились дві земельні ділянки: площею 0,0333 га (кадастровий номер 4610300000:06:008:0061) та площею 0,0128 га (кадастровий номер 4610300000:06:008:0060), відомості щодо яких внесено до Державного земельного кадастру. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру №\~НВ-9963654722025 та №\~НВ-9963657742025 від 19 травня 2025 року земельні ділянки площею 0,0333 га (кадастровий номер 4610300000:06:008:0061) та площею 0,0128 га (кадастровий номер 4610300000:06:008:0060) належить [PERSON] . Таким чином судом установлено, що [PERSON] дійсно була власницею земельної ділянки про що виданий один з [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю, в якому вказано загальну площу ділянок обох власників та не було вказано кадастрових номерів земельних ділянок. У подальшому вказана земельна ділянка площею 0,0461 кв. м була внесена в Державного земельного кадастру як дві земельні ділянки, площею 0,0333 га та 0,0128 га та їм було присвоєно відповідні кадастрові номери. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за законом. Інших спадкоємців, які б претендували на вказані вище земельні ділянки, що належали [PERSON] , судом не встановлено, оскільки чоловік останньої відмовився від 1/2 частики у спадщині. Враховуючи наведене, що позовні вимоги до Бориславської міської ради Львівської області про визання права власнсоті на на спадщину,\~ підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. слід зазначити наступне. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Згідно з частинами 1, 2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Відповідачем у справах про визнання права власності на спадкове майно є спадкоємці, які прийняли спадщину і тільки при їх відсутності - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім того, будь-яких позовних вимог до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. позивачем не заявлено. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Отже, у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. слід відмовити. Судові витрати позивач просила лишити за нею.

Outcome: partial