Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» 25.09.2025 звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102186304 від 12.02.2024 у розмірі 25234,49 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судовий збір, витрати понесені на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. Позовна заява подана через систему Електронний суд. Позовна заява обґрунтована тим, що 12.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 102186304, згідно з умовами якого відповідач отримав 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 102902260 від 20.11.2023 р.) Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Кредитний договір № 102186304 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є анкета-заява на кредит № 102186304 позичальника від 12.02.2024, яка заповнена відповідачем. 29.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 102186304 від 12.02.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ/Т від 29.07.2024 заборгованість відповідача становить 25234,49 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7555 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків 16319,49 грн., прострочена заборгованість за комісією 1360 грн. Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подала. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2024 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 102186304, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн., комісія за надання кредиту 1360,00 грн., яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, відсотки за користування кредитом 2520,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом пільгового періоду, відсотки за користування кредитом 16560,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом поточного періоду, повернення кредиту 12.02.2024. Вказаний договір був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 772070. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Окрім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] підписано Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит № 102186304, а саме заява на отримання кредиту № 102186304, в якому також визначені загальні умови кредитування. Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала підписавши 12.02.2024 ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (772070). Анкета-заява на кредит № 102186304 від 12.02.2024 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан». Згідно з платіжним дорученням 82688438 від 12.02.2024 на виконання умов кредитного договору первинним кредитором ТОВ «Мілоан» були перераховані на належну відповідачу картку MASTERCARD № 516780*63 грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 102186304 від 12.02.2024 станом на 20.08.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 25234,49 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7555,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями 1360,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 16319,49 грн. 29.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог № 110-/ТМЛ, відповідно до умов якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 102186304 від 12.02.2024. Згідно з платіжної інструкції № 4239 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29.07.2024 сплатило на користь ТОВ «Мілоан» 1205134,90 грн за відступлення прав вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29.07.2024. Акт приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29.07.2024 підписано ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29.07.2024. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29.07.2024 вбачається, що заборгованість відповідача становить 25234,49 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7555,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями 1360,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 16319,49 грн. Згідно з частини 1 статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2024 року між сторонами ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102186304 в електронному вигляді. Підписавши кредитний договорів, відповідач погодилась з умовами договору. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). На підтвердження виконання умов договору позивачем було надано платіжне доручення № 82688438 з якого вбачається, що відповідачу було перераховано грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Статтею 599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 25234,49 грн. є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача. Враховуючи, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 8000 грн. водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти позивачу не повернув, внаслідок чого за ним утворилася прострочена заборгованість за сумою тіла кредиту 7555 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованості за сумою тіла кредиту у розмірі 7555 грн. та нарахованою комісією за видачу кредиту у розмірі 1360,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX всесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» яким обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче\~кредитування» встановлено,\~що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших\~120\~днів -\~2,5\~%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Отже до 22.04.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 2,5%, з 23.04.2024 до 20.08.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 1,5%, з 21.08.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 1 %. Станом на 21.03.2024 заборгованість за відсотками відсутня. Заборгованість за відсотками нарахована позивачем за період з 22.03.2024 по 05.04.2025 вірно і складає 2379,9 грн. Заборгованість за відсотками в період з 06.04.2024 по 22.04.2024 становить 17 днів за ставкою 2.3% в день (173,77 грн.) 173.77*17= 2954,09 грн. заборгованість за відсотками в період з 23.04.2024 по 11.06.2024 становить 50 днів за ставкою 1.5% в день (113.33 грн.) 113.33*50= 5666,25 грн. Отже заборгованість за відсотками за користування кредитом становить 11000,24 грн. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Кредит Капітал»\~ заборгованості за відсотками не є обґрунтованими. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі ст.\~1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Апологет» (Адвокатське об`єднання); - замовлення до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2025 щодо заборгованості [PERSON] на суму 8000 грн.; детальний опис наданих послуг від 20.08.2025; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 2093; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2024. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 8000 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 3000 грн. 00 коп. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» пропорційно до задоволених вимог, а саме, у розмірі 1911,78 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial