Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами в цілому, який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що по [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, в якому до своєї смерті проживали батьки позивача: [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки Семенівської міської ради Чернігівської області №16 від 17.07.2025 житловий будинок 1973 року побудови з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно запису погосподарської книги № 4 на 2021-2025 роки, номер об`єкта погосподаського обліку 04-0147-5, належить [PERSON] . Коли позивач вирішив зареєструвати своє право власності на вказаний вище житловий будинок, то це виявилося не можливим через відсутність будь-яких документів щодо будівництва даного будинку. Сторона позивача вважає, що за позивачем може бути визнане право власності на приведений будинок з господарськими будівлями за наступних підстав. Даний будинок було збудовано батьками позивача у 1973 році на відведеній для цього земельній ділянці. На час забудови будинку питання набуття права власності регулювалося постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних житлових будинків». Цей нормативний правовий акт не пов`язував виникнення права власності на житловий будинок з проведенням його реєстрації. Це також підтверджено правовим висновком Верховного Суду України в цивільній справі 6-137цс13 від 18.12.2013 року. 31.01.1966 наказом Мінкомгоспу УРСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка діяла до 13.12.1995 року (далі - Інструкція). Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім`я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Таким чином, померлими батьками позивача житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані по [ADDRESS] , були зареєстровані відповідно до чинного на той час законодавства і вони стали фактичними власниками житлового будинку та господарських будівель, що ніколи ніким не оспорювалися. На даний час вказаний вище будинок по погосподарській книзі значиться за позивачем, що підтверджено довідкою міської ради. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та Цивільного кодексу України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самочинно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке відповідно до ст. 1217 ЦК України може здійснюватися за заповітом або за законом. Відповідно до вимог частини 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно встановлена також пунктом 1 частини 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В той же час в частині 5 ст. З цього ж Закону зазначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обтяжень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Також, згідно п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 цього Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення запису у погосподарську книгу, батьки позивача, будучи юридично не обізнаними, своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).Таким чином право власності на будинок у встановленому законом порядку на даний час не зареєстровано. Зареєструвати право власності зараз неможливо, оскільки батьки позивача померли і на будинок відсутній правовстановлюючий документ. Відсутність у померлого документів про право власності на житловий будинок не можна визнати відсутністю у позивача права на спадщину на спірний житловий будинок. В 2025 році позивач звернувся в органи БТІ та виготовив технічну документацію (технічний паспорт) на зазначений житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, чим підтверджується належний технічний стан житлового будинку та інших забудов. Також житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , відповідають діючим будівельним нормам та правилам, що підтверджується довідкою відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Семенівської міської ради Чернігівської області. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості оформити право власності на житловий будинок, який фактично є власністю його родини, яким вона володіє багато років, та розташовані по [ADDRESS] , позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, не прибули, подали до суду за підписом представника позивача [PERSON] письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали (а. с. 26). Також при ухваленні цього рішення суд враховує, що прибуття до суду позивача та його представника ускладнюють умови воєнного стану. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова Деденко Сергій Іванович, у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої зазначив, що проти задоволення позовних вимог міська рада не заперечує (а. с. 27). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання також не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду зі наданням відомостей, що спадкові справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , та померлого [INFO] [PERSON] , не заводилися (а. с. 29-33). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні через те, що вони доводяться сукупністю відомостей доданих до позову копій документів, зокрема: даними копії паспорта, яким документований позивач (а. с. 4-5); даними копії свідоцтва про народження позивача (а. с. 7); даними копії довідки Семенівської міської ради Чернігівської області від 17.07.2025 №16, де зазначені відомості про запис з погосподарської книги про будинок (а. с. 8); даними копії висновку про вартість майна (а. с. 9); даними копії технічного паспорта ТІ01:0524-5654-5838-8280 комунального підприємства «Новгород-сіверське МБТІ», виготовленого 31.07.2025 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а. с. 10-14); даними копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 15); даними копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 16); даними копії листа відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Семенівської міської ради від 05.09.2025 № 07-07/20, яким констатовано відсутність порушення будівельних норм і правил щодо певних прибудов (а. с. 17); даними копії інформаційної довідки комунального підприємства «Новгород-сіверське МБТІ» від 21.07.2025 №233 (а. с. 18). Крім позивача на будинок ніхто не претендує. Через відсутність відповідної реєстрації права власності на житловий будинок, що не оспорюється відповідачем, зараз позивач не має можливості отримати вказаний будинок у власність інакше, аніж за рішенням суду. Також слід зазначити, що згідно даних довідки відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Семенівської міської ради Чернігівської області, поданої разом із позовом до суду, житловий будинок та господарчі будівлі, що розташовані по [ADDRESS] , відповідають діючим будівельним нормам та правилам (а. с. 17). Позов відповідачем визнається повністю, а тому у суду за присутньої достатньо ґрунтовної аргументації, викладеної у позові, немає аніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем на підставі положень ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved