Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 07 листопада 2015 року по 15 серпня 2017 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . На даний час [PERSON] проживає разом з батьком та категорично не бажає проживати разом з матір`ю, оскільки остання не бажає займатись її вихованням, лікуванням, навчанням та приділяти їй будь-яку увагу. [PERSON] останнім часом постійно вживає алкоголь, веде аморальний спосіб життя, тому не в змозі забезпечити належний рівень виховання дитини. [PERSON] неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння та вживання наркотичних речовин. Натомість, [PERSON] піклується про дочку, надає їй необхідне виховання, матеріально забезпечує, створив всі необхідні умови для проживання дитини разом з ним. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Тому [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім цього, [PERSON] також просить визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з ним та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дочки у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до повноліття дитини. В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подала заяву про часткову зміну предмету позову, якою просила припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі виконавчого листа №2/359/2058/2017, виданого 01 лютого 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.48-49). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, а саме: від служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] , а також від Бориспільського РУП ГУНП в Київській області відомості про вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень відносно своєї дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.59-60). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідка [PERSON] (а.с.69). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.134). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивач та його представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Павленко Л.В. підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, а також здійснити розгляд цивільної справ за її відсутності. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що в період часу з 07 листопада 2015 року по 15 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2017 року (а.с.18-19). [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про її народження зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.16). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] ,, [INFO] , у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.20-22). На даний час малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з батьком [PERSON] , згідно з копіями Витягів з Реєстру територіальної громади від 29 жовтня 2024 року (а.с.15,17). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей», гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права щодо позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 5.2. норми матеріального права щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно зі ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом правого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18) вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. 5.3. норми матеріального права щодо стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів. Згідно з положенням ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п.3 ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. В порядку визначеному ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі №186/126/21 викладено правовий висновок такого змісту: зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. 5.5. норми процесуального права. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо позбавлення батьківських прав. За змістом характеристики, виданої в.о. директора та класним керівником Рогозівського ліцею (а.с.58) вбачається, що [PERSON] навчається у 3-му класі. Зарекомендувала себе старанною ученицею, виявляє зацікавленість до навчання. Завдяки допомозі дорослих дівчинка значно покращила навичку читання вголос. Вчить напам`ять всі програмові вірші. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, дотримується розпорядку ліцею та норм поведінки. Мати дочці не приділяє уваги, навчанням не цікавиться. Успішністю, вихованням матеріальним забезпеченням [PERSON] займається тато та бабусі, ставляться до цього відповідально. Натомість, [PERSON] неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП, ст.44 КУпАП згідно копій постанов Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року, від 05 березня 2024 року, від 06 лютого 2024 року, від 12 лютого 2025 року, від 16 квітня 2024 року, від 02 травня 2025 року (а.с.88-90,91-92, 96-97,100-101,102-103,104-107). Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року [PERSON] була визнана винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.108-110). Вказані обставини, встановлені судовими рішеннями щодо керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, зберігання наркотичної речовини для власного вжитку без мети збуту, керування транспортним засобом, будучи позбавленою права керування, заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, свідчать про систематичну протиправну поведінку [PERSON] , що має негативний вплив на малолітню дочку, формування її світогляду, дотримання нею загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві та законослухняної поведінки. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] доводиться їй дочкою. Починаючи з 2024 року малолітня [PERSON] проживає разом з батьком. [PERSON] безвідповідально ставилась до своїх батьківських обов`язків, могла на ніч залишити дитину одну. [PERSON] вживає наркотичні речовини, тому залишити дитину з нею не можна. Протягом останніх трьох років [PERSON] не працює та матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, вихованням дочки не займається. Дитина боїться матері та не хоче з нею спілкуватись. За час проживання з матір`ю дитина в 2-му класі не вміла читати навіть по складах, на даний час її успіхи в школі значно покращились. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №447 від 16 червня 2025 року, встановлено, що з [PERSON] проводились роз`яснювально-профілактичні бесіди щодо зміни ставлення до виховання дочки. Зі слів бабусі, [PERSON] , у червні 2025 року вже рік як мати зовсім не цікавиться долею своєї дочки, ніяким чином не піклується про її долю, не підтримує матеріально, не вітає зі святами та Днем народження. Вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається батько. Орган опіки та піклування вказав про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки. Тому з метою захисту законних прав та інтересів дитини орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.116-118). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки, відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню малолітньої дочки, тому її належить позбавити батьківських прав відносно [PERSON] . 6.2. щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно Витягів з реєстру територіальної громади від 29 жовтня 2024 року (а.с.15,17) малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №447 від 16 червня 2025 року, наразі малолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для життя, розвитку та відпочинку малолітньої дочки. Відповідно до акту оцінки потреб родини [PERSON] від 05 серпня 2024 року малолітня [PERSON] має окрему кімнату та забезпечена усіма необхідними речами та предметами побуту. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав не погоджуватись з рекомендаціями, викладеними у висновку служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області. Зокрема за рекомендацією органу опіки та піклування визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю відповідатиме, в першу чергу, законним правам та інтересам дитини. Крім цього, суд враховує ту обставину, що з часу розірвання шлюбу між сторонами по справі малолітня [PERSON] проживає разом з батько. Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що станом на час судового розгляду обставини щодо участі батька у вихованні дитини змінились таким чином, що в інтересах дитини, є необхідними змінювати місце проживання дитини. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, це суд вважає, що місце проживання малолітньої [PERSON] належить визначити разом з батьком [PERSON] . 6.3. щодо стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів. При зверненні до суду 16 грудня 2024 року з даним позовом [PERSON] вказав на те, вже на той час малолітня [PERSON] проживає разом з ним. За змістом Витягів з реєстру територіальної громади від 29 жовтня 2024 року встановлено, що з 12 травня 2016 року малолітня [PERSON] зареєстрована за місцем проживання разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.15,17). Допитана у судовому засіданні [PERSON] також підтвердила факт проживання та перебування малолітньої онуки [PERSON] на утриманні батька. Таким чином, малолітня [PERSON] припинила проживати разом з матір`ю [PERSON] та проживає разом з батьком та перебуває на його матеріальному утриманні. За таких обставин, у [PERSON] припинилось право на стягнення аліментів на утримання дочки. Тому [PERSON] належить звільнити від подальшої сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , які стягнуті на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2017 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача допустимо стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1937 гривень 92 копійки. Пред`явлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1937 гривень 92 копійки. Водночас, при пред`явленні позову [PERSON] не сплатив судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки він звільнений від сплати судового збору за дану позовну вимогу. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved