Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дитиною навчання 30 червня 2027 року . Свої вимоги обґрунтовує тим, що син навчається в ДПТНЗ «Конотопське вище професійне училище» на ІІІ курсі денної форми навчання за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу, оглядач вагонів, помічник машиніста тепловоза, помічник машиніста електровоза» на регіональному замовленні, на повному державному забезпеченні. Відповідач допомогу на утримання сина надає в невеликому розмірі, син перебуває на утриманні позивача, яка працює медичною сестрою та отримує невелику зарплату якої не вистачає на повноцінне утримання сина. Відповідач не сплачує аліменти на користь інших осіб. Відзив на позов не надано. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] , будучи повідомленою до суду не з`явилася, надала заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримує і просить задовольнити (а.с. 8). Відповідач [PERSON] надав заяву в якій прохав розгляд справи проводити у його відсутності, в задоволенні позову відмовити оскільки йому відомо, що повнолітній син має намір самостійно звернутися до суду про стягнення аліментів на свою користь на час навчання (а.с.25). Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим до суду не з`явився. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Черпакова О.І. надала заяву з проханням розгляд справи провести без її участі та участі третьої особи, проти позову заперечує, враховуючи, що через обставини, які склалися у його відносинах з батьками, він має самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на своє утримання і таке право йому надано ч.3 ст. 199 СК України (а.с. 24). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Ухвалою суду від 15.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. (а.с.17). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до довідки квартального комітету від 08.10.2025, у житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , син [PERSON] , 2007 р.н., син [PERSON] , 2006 р.н. (а.с. 6). З довідки ДПТНЗ «Конотопське вище професійне училище» від 06.10.2025 вбачається, що [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми навчання за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу, оглядач вагонів, помічник машиніста тепловоза, помічник машиніста електровоза» на регіональному замовленні, на повному державному забезпеченні. Термін навчання з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року (а.с. 7). ІV. Норми права. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного\~кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст.\~182\~СК\~України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч.1 ст. 42 ЦПК України). За змістом ч.1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, мають дві категорії осіб\~це один з батьків дитини, при умові, що дочка, син проживають з ним, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. До відкриття провадження у справі, разом з позовною заявою позивач надала заяву від імені третьої особи [PERSON] про підтримання позовних вимог (а.с. 9). Водночас, після відкриття провадження у справі, третя особа [PERSON] уклав договір на правничу допомогу з адвокатом Черпаковою О.І. (а.с. 22-23), яка надала заяву, в інтересах третьої особи повнолітнього [PERSON] в якій заперечує проти позову, оскільки повнолітній прагне самостійно реалізувати своє право на стягнення аліментів на свою користь на час навчання (а.с. 24). Суд враховує, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст. 13 ЦПК України) і тому приймає до уваги останню заяву подану представником третьої особи про заперечення проти позову матері [PERSON] (а.с. 24). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів на користь матері на утримання повнолітнього сина на час навчання, оскільки на час ухвалення цього рішення повнолітня дитина не уповноважує матір правом на стягнення аліментів на його утримання. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

Outcome: dismissed