Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

позивач ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в розмірі 28604,79 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що громадянин [PERSON] 26.04.2021 року, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Київській, 95, в м. Марганець Дніпропетровської області, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого автомобіль «ВАЗ 21043» виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем «RENAULT TRAFIC» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався на зустрічній смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями гр-н [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» згідно договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків FA-00884744 від 18 грудня 2020 року. Розмір матеріального збитку визначений згідно Калькуляції №11644_20 від 21.05.2021 року та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 28604,79 грн. За вказаною ДТП, АТ «СГ «ТАС» (приватне) відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», на підставі страхового акту №15028/20/921 від 27.05.2021 року та згідно умов Договору добровільного страхування, здійснило страхову виплату в розмірі 28604,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою суду від 09.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Майборода Т.О. подала суду клопотання у якому просить розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, розміщеного не пізніше ніж за десять днів додати відповідного судового засідання, т.я. відомості про реєстрацію місця проживання відповідача за адресою, вказаною позивачем -відсутні. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, в судове засідання відповідач не з`явився без поважних на те причин, не надав відзив на позов, та іншим чином не спростував обставини викладені у позовній заяві, а так само не надав заяви про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини, дослідивши наявні письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року по справі №180/1018/21, [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 грн. Так, 23.06.2021 року зазначена постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , громадянину [PERSON] , з вини водія транспортного засобу «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] . На момент дорожньо - транспортної пригоди діяв договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків FA-00884744 від 18 грудня 2020 року. За вказаним договором позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням потерпілого [PERSON] . На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Нікопольським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 04.04.2006 року, власником автомобіля «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , є громадянин [PERSON] . Потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова група «TAC» з заявою про виплату страхового відшкодування від 26.05.2021 року. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: страхового акту №15028/20/921 від 27.05.2021; ремонтна калькуляція №11644_20 від 21.05.2021 р. та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 12-15). ПрАТ «Страхова група «TAC» сплатило на користь автомобіля марки автомобіля «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , суму страхового відшкодування в розмірі 28604,79 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 186248 від 31.05.2021 року (а.с. 16). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ч.2 та ч.5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як зазначено у ч.1 ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п.9 ч.1 ст.7 ЗУ «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до п. 22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст.993 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на те, що позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано належні докази, а відповідачем не спростовано обов`язок з відшкодування шкоди, в порядку ст.993 ЦК України, спричиненої ним у результаті ДТП, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved