Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач обґрунтовував тим, що 12 березня 2024 року між ним та відповідачкою у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 237. У сторін справи спільних неповнолітніх дітей немає. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначив, що вони з [PERSON] не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у справі. За таких обставин позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у справі. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2025 року позовну заяву передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачка відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подала. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача подав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги його довірителя просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. 12 березня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 237 (а.с. 9) Сторони справи спільних неповнолітніх дітей не мають. За приписами ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, подружнє життя у сторін справи не склалось, шлюбно-сімейних стосунків вони не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. З огляду на викладене суд не вважає за можливе зберегти шлюб. За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 968,96 грн.

Outcome: approved