Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вони проживали разом без реєстрації шлюбу з травня 2022 року по липень 2025 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . В період спільного проживання з відповідачем їм не вдалося створити сім`ю через різні характери та погляди на життя. Між ними постійно виникали суперечки, внаслідок чого шлюбні відносини з липня 2025 року були припинені. Після припинення сумісного проживання син залишився проживати з нею. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина, її доходів недостатньо для забезпечення дитини усім необхідним. Відповідач працездатний, є військовослужбовцем, а тому може сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини. 29.09.2025 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Маламуж-Корнієнко Т.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання прохає позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач до відносин з позивачкою мав офіційно зареєстрований шлюб, який на теперішній час розірвано, та на його утриманні перебуває неповнолітня [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання якої сплачуються в добровільній формі, за спільною згодою з її матір`ю [PERSON] . Діти від різних шлюбів повинні знаходитись у рівних матеріальних умовах, а тому заявлений в позовній заяві розмір аліментів є значним та надмірним для відповідача, та порушує права інших осіб, яких він утримує, права його самого. Від позивачки [PERSON] 03.10.2025 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вона не погоджуючись з твердженнями представника відповідача, викладеними у відзиві, повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Разом з тим, відповідач не надає належних та допустимих доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу та доказів перерахування коштів на утримання дитини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Їхня спільна дитина [PERSON] , [INFO] , хворіє, дитині встановлено діагноз мінімальна мозкова дисфункція, у зв`язку із чим вона постійно відвідує лікарів і медичні лабораторії, купує ліки, що для її матеріального стану дуже обтяжливо. 13.10.2025 представником відповідача адвокатом Маламуж-Корнієнко Т.С. подані заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що фактів, які б спростовували участь в утриманні відповідачем доньки позивачкою не наведено. У відзиві на позовну заяву жодним чином не заперечувався обов`язок відповідача, як батька [PERSON] щодо його утримання, зокрема і сплати аліментів за рішенням суду. Стосовно витрат пов`язаних з встановленням діагнозу та лікуванням [PERSON] зазначає, що у зв`язку з тим, що дитина потребувала відповідних обстежень відповідачем було здійснено платежі на рахунок [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у лютому 2025 року в розмірі 8000 грн та у травні на суму 3000 грн, 2512 грн. 56 коп., 3015 грн. 08 коп. для покриття витрат пов`язаних з його медичним обстеженням, що свідчить про матеріальну участь відповідача в додаткових витратах на утримання сина, на які посилається позивачка у відповіді на відзив. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова 02.09.2025 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Батьком дитини зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.2023 (а.с.06). Відповідно до довідок про реєстрацію за місце проживання дитина проживає разом з позивачкою (а.с.05), що не заперечується відповідачем. З консультативного висновку спеціаліста від 24.03.2025, результатів біохімічних досліджень від 29.04.2025 та результатів запису ЕЕГ від 08.05.2025 вбачається проходження малолітнім [PERSON] , [INFO] , медичного обстеження та лікування (а.с.29-36). Відповідно наданих відповідачем платіжних інструкцій від 06.05.2025, 08.05.2025, 12.05.2025 останнім було перераховано позивачці грошові кошти у загальній сум 8527 грн. 64 коп., 08.02.2025 перераховано 8000 грн. 00 коп. (а.с.47-49). Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] (а.с.45-47). За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо наданих представником відповідача письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 18.09.2025, підпис яких нотаріально не завірено, суд позбавлений можливості встановити осіб, які надали зазначені письмові пояснення, а тому не приймає в їх в якості доказів. При визначенні розміру аліментів суд враховує працездатний вік відповідача, який є військовослужбовцем, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, фактичну наявність у відповідача старшої доньки, матеріальне становище позивача, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. З урахуванням обставин справи, а саме, що дитини проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини, доказів щодо його доходів та про неможливість стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу не надав, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яким є 29.08.2025. Враховуючи вищевикладене, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судові збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved