Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

30 червня 2025 року представник ТзОВ «ФК «ЕЙС» Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви обгрунтовує тим, що 20 травня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №970645069, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Заповнивши анкету-заяву [PERSON] підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови договору. ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 12100 гривень. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №970645069 від 20 травня 2021 року. 30 жовтня 2023 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за тим же кредитним договором. В подальшому, 29 травня 2025 року ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №970645069 від 20 травня 2021 року перейшло до ТзОВ «ФК «Ейс». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість [PERSON] , станом на день звернення до суду становить 22009,90 грн., що включають: 12100 грн.\~заборгованості за кредитом, 9909,90 грн.\~заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. З огляду на викладене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22009,90 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 7000 грн. витрат, понесених на правничу допомогу. Ухвалою від 01 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача ТзОВ «ФК «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, у п.4 прохальної частини позовної заяви Тараненко А. просив суд розглядати справу у відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача, просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.7 зворот). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправлнення (а.с.118-119), про поважні причини неявки до суду, не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 20 травня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №970642069, який підписаний відповідачем електронним цифровим підписом. Згідно з зазначеним договором відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 12100 грн. на строк 70 днів, з процентною ставкою 237,25 відсотків річних (а.с.96-98). Перерахування ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в користь [PERSON] кредитних коштів за договором, підтверджено платіжним дорученням від 20 травня 2021 року та випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с. 16). Заповнивши та подавши заявку на отримання коштів в кредит [PERSON] підтвердив прийняття умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про загальну вартість кредиту, реальну річну ставку, тарифи банку (а.с. 83). За умовами договору відповідач зобов`язувався здійснювати повернення кредиту, нарахованих процентів згідно з графіком платежів (а.с.98 зворот). Невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів (а.с.84-89) та Паспорт споживчого кредиту продукту «Комфорт» до договору (а.с. 95), що надані позичальнику до укладення договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. (п.4.1 договору). Пунктом 1.2. договору передбачено, що строк дії договору обчислюється з моменту його складання сторонами та до закінчення строку в який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п.1.3 та п.1.7 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України (п.4.3). Згідно з ч. \~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №970645069 від 20 травня 2021 року (а.с.45-57). У подальшому укладалися кредиторами додаткові угоди до договору факторингу, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу (а.с.50-57 зворот). 30 жовтня 2023 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого, до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №970645069 від 20 травня 2021 року (а.с.36-44). 29 травня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №29/05/25-Е, як наслідок, право грошової вимоги за кредитним договором №970645069 від 20 травня 2021 року, перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (а.с. 28-35). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року (а.с.26-27) сума заборгованості відповідача [PERSON] за договором №970645069 від 20 травня 2021 року, склала 22009,90 грн. Те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання та не дотримався термінів повернення кредиту підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №970645069 від 20 травня 2021 року, за період з 29.05.2025 по 05.06.2025 (а.с.16). За розрахунками, що долучені кредиторами, у відповідача [PERSON] наявна заборгованість за вказаним вище кредитним договором, в сумі 22009,90 гривень, з яких: 12100 грн.\~заборгованість за кредитом, 9909,90 грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с. 18-19). Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що, відповідно дост. 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Слід зазначити, що відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст.610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідач також не надав. Згідностатті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача [PERSON] за договором №970645069 від 20 травня 2021 року рахується непогашена заборгованість у розмірі 22009,90 грн., суд приходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення зазначеної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем та підтверджується документально (а.с.9). Згідно із ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суду було надано достатньо належних та допустимих доказів (а.с. 10-12). Однак відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих позивачем доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім цього, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, ціну позову та приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача, підлягає зменшенню до 3000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору та акту вбачається постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах. Суд також звертає увагу сторін на те, що компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану.

Outcome: approved