Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У жовтні 2023 року КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 51920,45 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2024 витребувано з Житомирської державної нотаріальної контори інформацію щодо спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та коло спадкоємців. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.08.2024 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Тетяни Іванівни, копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] 10.04.2025 представником позивача у справі подано заяву про уточнення позовних вимог та про залучення до участі у справі співвідповідачів. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2025 поновлено пропущений процесуальний строк, встановлений законом, для звернення із клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача, залучено в якості співвідповідача [PERSON] та прийнято до розгляду заяву представника позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради від 10.04.2025р. про уточнення позовних вимог у справі. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, споживачами якої є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З 01 жовтня 2016 року по 01 жовтня 2023 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 51920,45 грн., у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача 30.09.2025 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, судові повістки, направлені на їх адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені шляхом опублікування оголошень на офіційному сайті Корольовського районного суду м. Житомира (а.с. 137, 178, 187) У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рівних частках, а саме в розмірі 1/3 частини кожен, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2024 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1273 (а.с. 130). В постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року в справі № 401/710/15-ц зроблений висновок, що прийнявши спадщину відповідач набула право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Отже, незалежно від того чи отримала вона свідоцтво про право на спадщину та/чи здійснила реєстрацію прав власника на успадковане нерухоме майно, вона має нести тягар утримання майна, що їй належить. Таким чином, суд робить висновок, що до відповідачів у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в порядку спадкування перейшло не лише право на житло але й обов`язки щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг. Квартира за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та має окремий особовий рахунок споживача послуг № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості та оборотів по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 51920,45 грн (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до положення п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Згадувана квартира під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідачі, як власники, не відмовилися у встановленому законом порядку, отже, вони зобов`язані нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг опалення, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживали власники у цій квартирі чи ні. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17). З урахуванням викладеного, оскільки відповідачі належним чином та в повному обсязі не здійснюють оплату наданих послуг, позивачем доведено наявність заборгованості відповідачів за надання послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 894,66 грн. з кожного.

Outcome: approved