Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява КП "Київтеплоенерго" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за жилово-комунальні послуги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/14973/25 між суддями, матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 25 серпня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява у новій редакції. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що КП "Київтеплоенерго" надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку та є споживачем зазначених вище послуг. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів за отримані послуги, у нього виникла заборгованість, яка разом із врахуванням 3% річних від суми боргу, її інфляційної складової та пені складає 79 786, 45 грн, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до інформації, яка надійшла до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА", відповідач значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17 жовтня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що нею було у погашено заявлену заборгованість, на підтвердження чого подала до суду копії відповідних квитанцій, що підтверджують сплату заборгованості, а відтак, просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову щодо стягнення суми заборгованості за надані послуги у сумі 66313, 62 грн. Окрім того, відповідач просила суд застосувати позовну давність до вимоги щодо стягнення пені у період з 01 січня 2024 року по 19 червня 2024 року. Позивач не скористався свої правом та не подав до суду відповіді на відзив. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, враховуючи відзив відповідача та докази долучені до нього, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) до Додатки до нього, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржників, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отриманні кредитором за період 1 серпня 2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів, (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору. Тобто, з 1 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП «Київтеплоенерго». З 01 листопада 2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Будинок [ADDRESS] під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, тобто мешканці квартир, що розташовані в будинку, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Частина 7 статті 26 Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII). За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання гарячої води та попових договорів про надання послуг з постачання гарячої води" та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії". Відповідно до статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також і плату за абонентське обслуговування. Відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води зобов`язана сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованою за вказаною вище адресою та отримуючи послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води, не виконувала покладений на неї договором і законом обов`язок по оплаті вказаних послуг, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідач від мереж теплової енергії та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлялася, не відключалася. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач у період з травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року не сплачувала кошти за послуги з централізованого опалення, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 3439, 72 грн. Разом з тим, відповідач, починаючи з 01 листопада 2021 року, не належним чином сплачувала кошти за надані послуги: з постачання теплової енергії, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 45678, 58 грн, за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 17004,70 грн, а також: заборгованість по платі за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії 119,67 грн та за абонентське обслуговування за постачання гарячої води 70,95 грн. В ході розгляду справи, відповідачем було подано заяву, у якій зазначено, що нею було сплачено заборгованість, на підтвердження чого надано суду копії квитанцій, з яких вбачається наступне: -\~30\~червня 2025\~року відповідачем\~було погашено\~заборгованість абонентське обслуговування за постачання теплової енергії 119,67 грн та за абонентське обслуговування за постачання гарячої води 70,95 грн; - 30 червня 2025 року відповідачем було погашено заборгованість за послугу з гарячого водопостачання у розмірі 17004,70 грн; - 01 червня 2025 року відповідачем було здійснено часткову сплату коштів за опалення у розмірі 2000,00 грн, 30 червня 2025 року було сплачено кошти у сумі 25 000,00 грн та 06 жовтня 2025 році у розмірі 21\~258,91, що в загальному розмірі складає 48258,91 грн. Таким чином вбачається, що відповідачем було повністю погашено заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води у розмірі 17004,70 грн та заборгованість за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії 119,67 грн та за абонентське обслуговування за постачання гарячої води 70,95 грн, тож наразі така заборгованість стягненню у судовому порядку не підлягає. Разом з тим, заборгованість за постачання теплової енергії погашена не в повному обсязі, оскільки позивач просив суд стягнути із відповідача вказану заборгованість, що утворилася у період з травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 3439, 72 грн та починаючи з 01 листопада 2021 року у розмірі 45678, 58 грн, що в загальному складає 49\~118 ,30 грн. Таким чином стягненню із відповідача підлягає непогашена сума заборгованості за послуги із постачання теплової енергії, що складає 859,39 грн (49\~118,30 грн 48258,91 грн (сплачено відповідачем)). Окрім того, суд зазначає, що не бере до уваги квитанції, згідно яких відповідачем сплачувалися поточні внески за абонентське обслуговування та кошти за водовідведення сплачені на рахунок ПрАТ АК «Київводоканал». Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, які нараховані, починаючи з січня 2024 року, суд зазначає наступне. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень постанови Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Втім, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, було поновлено на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, тобто такі нарахування проводяться з 31 грудня 2023 року. Таким чином позивачем були здійснені нарахування 3% річних та розміру інфляційних втрат на суми заборгованості за несплату коштів, а саме: ?за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01травня 2018року по 31 жовтня 2021року, заборгованість за що складала 3439 грн,\~то \~інфляційна складова боргу становить 1333,49 грн,\~а 3% річних 316,28 грн. ?за спожиті послуги\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з 01листопада\~2021\~року заборгованість\~за що\~складала 45678,58 грн, то інфляційна складова боргу склала 6008,61 грн,\~а 3% річних 1423,88 грн. ?за спожиті послуги\~з постачання\~гарячої води\~за період\~з 01листопада\~2021\~року,\~заборгованість за\~що \~складала 17004,70 грн,\~то інфляційна\~складова боргу становить 1755,90 грн. 3% річних 407,03 грн. Судом було перевірено вказані розрахунки, які виконані за вірними формулами та із зазначенням достовірних періодів нарахування, враховуючи, що відповідачем борг був сплачений після подання позову до суду, зазначені вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені за заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги із постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, що складає 1732,40 грн та 495, 24 грн, відповідно (2227,64 грн разом), суд зазначає наступне. Пунктом 10\~частини 2\~статті 7\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100\~% загальної суми боргу (ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідачем у відзиві на позов було зазначено про те, що вона просить суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені, разом із тим, до відзиву було долучено докази погашення пені на загальну суму 3019, 63 грн, що перевищує суму заявлену позивачем у позові. Відтак, зважаючи на те, що відповідачем було добровільно погашено пеню нараховану на заборгованість, що виникла у зв`язку із несплатою житлово-комунальних послуг, стягнення такої у судовому порядку не підлягає задоволенню. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність відповідачем часткової сплати заборгованості, яка є предметом даного спору, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: щодо стягнення із відповідача: 859,39 грн заборгованості за несплату коштів за послуги з теплопостачання; 1333,49 грн,\~інфляційної складової\~та 3% річних у розмірі 316,28 грн за борг зі спожитих послуг з централізованого опалення за період з 01травня 2018року по 31 жовтня 2021року; 6008,61 грн інфляційної\~складової та 3% річних 1423,88 грн за\~борг зі\~спожитих послуг\~з теплопостачання\~за період\~з 01листопада 2021 року; 1755,90 грнінфляційної\~складової та 3% річних 407,03 грн за борг зі спожитих послуг\~зпостачання гарячої\~води за\~період з\~01листопада 2021 року, що у загальному розмірі складає 12\~104, 58 грн На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі, який вирахуваний прямо пропорційно до суми задоволених вимог, що складає 459,38 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial