Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить витребувати у [PERSON] та передати [PERSON] належне їй на праві власності майно: автомобіль марки JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , в належному технічно-справному стані, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу [NUMBER] , та ключі від вказаного автомобіля; морозильну камеру «INDESIT»; пилосос «SAMSUNG»; мобільний телефон Xiaomi Redmi 7 3/32GB Comet Blue; доїльний апарат для кіз з баком 20 літрів з належною до нього документацією; обручку. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 29.05.2021 вона продала належну їй квартиру [ADDRESS] . Отримавши за продаж квартири 342000 грн, 24 грудня 2021 року придбала за власні кошти автомобіль марки JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , ринкова вартість якого складає 328751 грн. 16.12.2022 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , після одруження вона надала відповідачу у користування належне їй майно, а саме: автомобіль, який придбала за кошти отримані від продажу квартири, телефон, доїльний апарат, морозильну камеру, пилосос, обручку. 07.12.2023 Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач на вимоги позивача не повертає належне їй майно, погрожує пошкодити транспортний засіб. З метою повернення належного їй майна, позивач зверталась до поліції, однак їй було надано відповідь, що ознак кримінального, адміністративного правопорушення не встановлено та для вирішення даного спірного питання рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку із викладеним та неможливістю врегулювати спір в досудовому порядку позивач вимушена звернутись за захистом своїх прав із позовом до суду. 20.11.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 61). 10.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує, оскільки позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів для його задоволення. Зазначає, що дійсно 16.12.2022 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який у подальшому рішенням суду було розірвано. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази зокрема того, що позивач передавала йому майно. Тому вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягає. За змістом ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 12 ЦПК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Таким чином, звертаючись до суду з таким позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володіння відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном. З підстав викладених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 69-74). 29.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що майно, яке вказано в позовній заяві існує в натурі, є індивідуально визначеним майном з ідентифікуючими ознаками. На підтвердження цього до суду було надано відповідні документи, які підтверджують як придбання, так і існування зазначеного у позовній заяві майна. Право власності на майно підтверджується насамперед технічним паспортом, який надано до матеріалів справи, паспортами та фіскальними чеками на зазначене майно. У позивача відсутня можливість здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач фактично тримає його у себе, про що в судовому засіданні можуть засвідчити свідки. Будь-яких договірних відносин, щодо майна, зазначеного у позовній заяві, між позивачем та відповідачем не існує. Таким чином наявні підстави для застосування передбаченого ст. 387 ЦК України правового механізму відновлення порушеного права власності (а.с. 86-87). Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих додаткових письмових поясненнях. В подальшому представник позивача через систему «Електронний суд» надала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, у наданому суду відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку змісту заперечень проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 29.05.2021 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., [PERSON] продала належну їй на праві приватної власності квартиру за 342000,00 грн (а.с. 23- 24) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з державного застосунку «Дія», автомобіль марки JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . Дата реєстрації 24.12.2021 (а.с.28). Згідно звіту ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «ПРАВЕКС» №031/001/024 про оцінку КТЗ, JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , ринкова вартість на дату оцінки 31.01.2024, становить 328751,00 грн (а.с.8 - а.с.16). На підтвердження належності на праві власності [PERSON] пилососу «SAMSUNG» позивачем надано копії гарантійного талону та інструкції з його експлуатації (а.с.22). Згідно гарантійного документу 07.07.2010 [PERSON] придбано морозильник INDESIT (а.с. 25 зворот). Згідно касового чеку №4619:209-0000014 [PERSON] 09.12.2022 придбала золоту обручку, розмір 21, вартістю 12636,99 грн (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.12.2022, актовий запис № 1694 від 16.12.2022 (а.с. 21). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07.12.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.29-30). 21.08.2023 [PERSON] звернулась із заявою до ВП №2 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, в якій просила провести перевірку по факту того, що її чоловік, з яким вона вже не проживає [PERSON] відмовляється повертати їй її майно, а саме автомобіль JEEP CHEROKEE, реєстраційний номер [NUMBER] , який був придбаний за її кошти до шлюбу з [PERSON] , а також морозильну камеру, доїльний апарат, мобільний телефон Redmi, зимову гуму на вищевказаний автомобіль, золоту обручку, які були придбані до шлюбу [PERSON] за її кошти (а.с.7). Згідно відповіді ВП №2 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 05.06.2024, за зверненям [PERSON] проведена перевірка. На підставі зібраних матеріалів було прийнято рішення перевірку припинити, так як в даній події відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення та вбачаються цивільно правові відносини (а.с.6). У судовому засіданні 10.06.2025 свідок [PERSON] , [INFO] , показав, що позивач [PERSON] доводиться йому тіткою, а відповідач [PERSON] - колишній чоловік тітки, особисто з ним не знайомий. Деякі речі якими користується відповідач, належать позивачу. Підтвердив, що коли позивач купувала автомобіль, пилосос, морозильник, то у шлюбі з [PERSON] ще не перебувала. Також вказав, що автомобіль JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, об`ємом двигуна 3,2, колір темний (мокрий), з автоматичною коробкою передач, перебуває у відповідача. На купівлю цього автомобіля позивач давала йому ( [PERSON] ) довіреність 25.12.2021, він повинен був його покупати, але перебував за кордоном. На теперішній час авто перебуває у [PERSON] у с. Комарівка, точна адреса свідку невідома. Також свідок підтвердив, що позивачка декілька разів зверталась до поліції щодо повернення належного їй майна, поліцейські також бачили автомобіль у с. Комарівці. Зі слів позивача йому також відомо, що остання покупала обручку, мобільний телефон та доїльний апарат. Свідок [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні показала, що позивач це тітка її чоловіка, а відповідача [PERSON] вона особисто не знає, однак їй відомо, що у відповідача наразі перебуває автомобіль JEEP, який належить [PERSON] . У позивача були кошти від проданої нею квартири. Також позивач надала [PERSON] у користування морозильну камеру білого кольору, телефон, обручку, доїльний апарат, ці речі знаходяться у нього у с. Комарівка. Також свідок повідомила, що 19.08.2023 був вибух у м.Чернігові, позивач зателефонувала, плакала, казала, що чоловік її побив, вигнав та не віддає їй її речі. Двір закритий, позивач неодноразово приїздила туди із дільничим, дільничого відповідач не пустив у двір, але сказав, що це майно набуте у шлюбі з позивачем. Свідок [PERSON] , [INFO] , показала, що позивач це її сусідка, а з відповідачем вона знайома. [PERSON] придбала автомобіль, вивезла до [PERSON] своє майно: морозильну камеру, пилосос, коли він ще не був її чоловіком, розписалися вони пізніше. Також позивач, купила йому доїльний апарат з умовою, що він поверне кошти, телефон йому купувала, гроші не повернув, телефон також. Перед тим, як зареєструвати шлюб з відповідачем, позивач купила обручки за власні кошти, обручку відповідач не повернув. Майно перебуває у відповідача у с.Комарівка. Свідок [PERSON] , [INFO] , суду показала, що з позивачем дуже давно мають дружні стосунки, [PERSON] продала квартиру і за ці кошти купила собі автомобіль JEEP, який оформила на себе. На момент придбання авто з відповідачем у шлюбі не перебувала. Позивач також, купувала доїльний апарат за власні кошти, тому що у [PERSON] дуже маленька пенсія, домовлялися, що він поверне гроші. [PERSON] хоче забрати свої речі, авто, доїльний апарат, пилосос, телефон, морозильну камеру, обручку, це все було придбане за кошти [PERSON] . Також автомобіль позивачки знаходиться у відповідача у с.Комарівка. Свідок [PERSON] , [INFO] , показав, що у позивача була квартира, вона її продала, за ці кошти придбала автомобіль і оформила на себе. На момент придбання авто у шлюбі не перебувала, де зараз знаходиться автомобіль не відомо. У судовому засіданні 08.07.2025 свідок [PERSON] , дільничий офіцер поліції ВП №2 показав, що у 2023 році було декілька звернень від [PERSON] , щодо тілесних ушкоджень та щодо майна. З [PERSON] не спілкувався. При спілкуванні з [PERSON] він відмовився від надання письмових пояснень, однак усно пояснив, що автомобіль JEEP, був куплений до шлюбу, але за спільні гроші з позивачем. Доповнив, що автомобіль особисто не бачив, але [PERSON] не казав, що у нього його немає. У господарстві у той момент стояло червоне рено. Зі слів жителів, знає, що [PERSON] час від часу їздив на автомобілі JEEP до м.Славутич. Відповідач не заперечував, що вказаний автомобіль є в нього в наявності, але все казав, що майно яке спільно нажите, буде ділити через суд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами 1 та 3 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зазначені положення закріплені також і ст. 41 Конституції України. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти та користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним , що повністю відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", в якій закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. У пункті 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Згідно із п.20 вказаної постанови у разі, коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. У пункті 23 вказаної постанови зазначено, що відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст.10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 ЦК України. Суд зазначає, що позивачем в ході розгляду справи надано належні та допустимі докази щодо придбання нею морозильної камери INDESIT, пилососа SAMSUNG та золотої обручки, що підтверджують придбання майна саме позивачем, а також докази належності [PERSON] на праві власності автомобіля марки JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Також, відповідачем [PERSON] не заперечуються факти, що спірне майно наразі перебуває у його користуванні та не заперечується факт його належності на праві власності позивачу [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним з боку позивача той факт, що придбане нею до шлюбу майно, яке належить їй на праві власності, а саме: автомобіль марки JEEP CHEROKEE, 2018 року випуску, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; морозильна камера «INDESIT»; пилосос «SAMSUNG»; мобільний телефон Xiaomi Redmi 7 3/32GB Comet Blue; доїльний апарат для кіз з баком 20 літрів; обручка - є її особистим майном, яке безпідставно залишається у володінні відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим, суд вважає доцільним визначити способом захисту порушеного права позивача саме витребування майна з незаконного володіння [PERSON] . Позивачем понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору (а.с.1) , які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3756,38 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 387, 388 ЦК України,

Outcome: approved