Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

10 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 13756,07 грн, судовий збір та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до електронного договору № 471323543 від 04 листопада 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідач отримав кредит в сумі 13000,00 грн строком на 98 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,69% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та у розмірі 1,30 % в день від суми кредиту за кожен день базового періоду. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість, яку ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу 23 лютого 2024 року відступило для ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», яке 04 червня 2025 року відступило позивачу. Станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 13756,07 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня врученнякопії ухвали для подання відзиву. Копію цієї ухвали відповідачу було надіслано на адресу місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно поштового повідомлення Ф.20 від 14 жовтня 2025 року адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.125). Таким чином [PERSON] належним чином повідомленаи про дату час та місце розгляду справи. Відзиву до суду не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено договір №471323543, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 13000,00 грн на платіжну картку зі сплатою процентів в розмірі 0,69% від суми кредиту за кожний день користування кредитом та у розмірі 1,30 % в день від суми кредиту за кожен день базового періоду. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV6VХ63 (а.с.74). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 04 листопада 2021 року договір кредитної лінії, [PERSON] взяла на себе зобов`язання здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні згідно графіка платежів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в рексізитах договору (п. 2.2.2.1. Договору). Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № [NUMBER] у вищевказаному розмірі підтверджується довідками АТ КБ"ПРИВАТБАНК" від 17.10.2025 а також банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] (а.с.130-132), які витребовувалися судом за клопотанням позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Передача права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами. Зокрема, на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 із додатковими угодами від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» (а.с.40); на підставі договору факторингу від 23 лютого 2024 року № 23/0224-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (а.с.56); на підставі договору факторингу від 04 червня 2025 року № 04/06/25-Ю від ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Юніт Капітал» (а.с.64). З дослідженого в ході судового розгляду договору № 471323543 від 04 листопада 2021 року вбачається, що кредит надається строком на 98 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,69% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.4 Договору). В п. 1.7 договору записано, що повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтентній формі, зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. З графіка платежів видно, що сторони погодили загальну вартість кредиту в сумі 22900,80 грн, яких 9900,80 грн проценти, 13000,00 тіло кредиту, строк кредитування до 10 лютого 2022 року. З розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.43-44) видно, що станом на 10 лютого 2022 року до сплати відповідачу нараховано 13756,07 грн. Також з цього розрахунку видно, що 23 листопада, 07 та 22 грудня 2021 року, 20 та 21 січня 2022 року відповідач сплатив первісному кредитору 9305,15 грн. Додані до позовної заяви розрахунки заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.113-114) та ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.112) виконані відповідно до умов договору кредитної лінії № 47132543 від 04.11.2021 року. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] договір кредитної лінії № 47132543 від 04.11.2021 року, як і договори факторингу є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу ні жодному із попередніх кредиторів відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 13756,07 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов слід задовольнити. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.20). Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Такі послуги адвоката, як складання позовної заяви (5000,00 грн) вивчення матеріалів справи (1000,00 грн), підготовка адвокатського запиту та подача клопотання (1000,00 грн), що в сумі складає 7000,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними. Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 1000,00 грн. На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: approved