Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 45\~241,08 грн., яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору від 22.06.2021, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» та ним, згідно якого останньому надано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Заочним рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 73454,84 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 08.04.2025 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 у справі №531/2672/24, в якій прохає поновити строк на подання заяви про перегляд, переглянути заочне рішення та скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду. Ухвалою судді Октябрського районного суду міста Полтави від 09.04.2025, поновлено\~\~відповідачу [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 у цивільній справі №531/2672/24. Заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 у цивільній справі №531/2672/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вищевказану заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначити судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 15.05.2025, заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором було задоволено. Скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2025 року № 531/2672/24 (провадження № 2/554/1030/2025) винесеного по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 19.08.2025, закрито підготовче провадження підготовче провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовні заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, раніше надані докази і відзив підтримував в повному обсязі. Відзиву на позов подано не було. На підставі ч.2\~ст.247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що 01.10.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7126161. \~ \~ \~ \~У пункті 1.5.1 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,99% в день, яка застосовується у межах строку кредиту. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9618,01.10.2023 11:59:30. 03.10.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 7126161. \~ \~ \~ \~У пункті п.1.1 вказаного вище договору сторони погодили збільшити суму кредиту на 5000 грн, та викласти п.1.3 Договору в новій редакції: Сума кредиту (загальний розмір) складає 18300 гривень. Тип кредиту - кредит". Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7221,03.10.2023 15:52:05. Додатком №1 до вказаного вище договору від 03.10.2023 р погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, тому за нею утворилася заборгованість. 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором № 7126161 , що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 27.05.2024 року до Договору факторингу, відповідно до якого сума заборгованості відповідача за основною сумою боргу складає 18300 грн., сума заборгованості за відсотками\~33304,64 грн., сума загальної заборгованості\~51604,64 грн. За умовами договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року сторони визначили, що право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів; заборгованість - грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом, що містяться у Реєстрі боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками, у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентної ставкою), пеня за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів. Згідно з п.1.2. договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, згідно пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Відповідно до\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за укладеним договором №7126161, станом на дату відступлення ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до [PERSON] , тобто станом на 26.05.2024 року, за останнім рахувалась заборгованість у розмірі 51604,64 гривень, з яких 18300 грн. заборгованість за тілом кредиту, 33304,64 грн.- заборгованість за відсотками. Крім того, відповідачем були здійсненні оплати на згальну суму 28200 грн., що підтверджується платіжними інструкціями наданими до заяви про перегляд заочного рішення. У матеріалах справи наявні докази часткового виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості у розмірі 28200 грн., тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволеннючастково. За умовами договору факторингу до позивача перейшло право вимоги існуючої заборгованості боржника, розмір якої зазначений у Реєстрі Боржників. Тобто позивач безпідставно нарахував відсотки за 60 календарних днів у розмірі 21850,2 гривень за первісного кредитора . З огляду на наведене, заявлені позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. З врахуванням вищевикладено, суд приходить до висновку щодо стягнення із відповідача на користь позивача аборгованість за кредитним договором в сумі 23404,64 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 року, укладеного з адвокатом Городніщевою Є.О., копією акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №26/08-2024 від 26.08.2024, разунок про оплату №4834 від 19.09.2024 року. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (РішенняЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»). Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значним, розмір задоволених позовних вимог, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з [PERSON] . З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до заявлених позовних вимог ( 32 %) тобто 775,30 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial