Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Тисячник Р.Р. звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначила наступне. [PERSON] була дружиною [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішень судів відповідачем було проведено перерахунок пенсії [PERSON] , внаслідок якого утворилась заборгованість з виплати пенсії, яка за життя йому виплачена не була. Відповідно до розрахунків, наданих відповідачем, загальна сума донарахованої, але не виплаченої пенсії за період з грудня 2019 р. по вересень 2023 р. становить 256\~755,43 грн., що складається з: 238\~755,43 грн. згідно з розрахунком від 25.11.2024 р.; 18\~000,00 грн. згідно з розрахунком від 25.11.2024 р.. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. 19.03.2025 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Бахматської Т.М. з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу №38/2025. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України та прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на недоотриману суму пенсії, позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2025 р. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на лист ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому зазначено, що недоотримана пенсія не входить до складу спадщини згідно з ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У постанові було роз`яснено право звернутися до суду. На підставі вищевикладеного позивач просить: 1. визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на недоотриману пенсію у загальному розмірі 256\~755,43 грн.; 2. стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь [PERSON] суму недоотриманої пенсії у розмірі 256\~755,43 грн.. Ухвалою судді від 26.06.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позов. 10.07.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на відсутність правових підстав спадкування недоотриманих сум пенсій військовослужбовців та їх стягнення спадкоємцем, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також зазначив, що після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія у розмірі 256\~755,43 грн.. Ухвалою суду від 01.08.2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутністю, відповідно до якої позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була дружиною [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду у справах №280/5125/23 від 08.08.2023 р. та № 280/5187/22 від 28.09.2022 р. відповідачем було проведено перерахунок пенсії [PERSON] , внаслідок якого утворилась заборгованість з виплати пенсії, яка за життя йому виплачена не була. Відповідно до розрахунків, наданих відповідачем, загальна сума донарахованої, але не виплаченої пенсії за період з грудня 2019 р. по вересень 2023 р. становить 256\~755,43 грн., що складається з: 238\~755,43 грн. згідно з розрахунком від 25.11.2024 р.; 18\~000,00 грн. згідно з розрахунком від 25.11.2024 р.. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. 19.03.2025 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Бахматської Т.М. з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу №38/2025. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України та прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на недоотриману суму пенсії, позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2025 р. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на лист ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому зазначено, що недоотримана пенсія не входить до складу спадщини згідно з ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У постанові було роз`яснено право звернутися до суду. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] і є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину. Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) перебував на обліку в Головному управлінні, як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Зазначено, що згідно ст. 61 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, суми заборгованості за рішенням суду не включаються до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Зі змісту положень даної статті вбачається забезпечення у першу чергу права осіб, зазначених у ній, на отримання неодержаної за життя спадкодавцем нарахованої пенсії у встановлений строк. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у\~частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. \~У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку про те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Таким чином, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких обмежень. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Таким чином, норми ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не обмежують права на отримання недоотриманої померлим пенсії в порядку спадкування позивачем, яка є членом сім`ї спадкодавця і єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину, у зв`язку з чим, суд не погоджується з доводами відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, викладеними у відзиві. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що нараховані спадкодавцю суми пенсії не були отримані ним з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, отже, в силу вищенаведених положень Закону, їх виплата не обмежується будь-яким строком. Як зазначалося вище, на виконання Рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справах 280/5187/22 та 280/5125/23 ГУ ПФУ в Запорізькій області [PERSON] за життя було проведено перерахунок пенсії внаслідок чого по пенсійній справи сформувалась доплата в розмірі 238\~755,43 грн. та 18000,00 відповідно . На підставі досліджених доказів судом встановлено, що померлий [PERSON] за життя набув права на пенсію у зазначеному розмірі та у зв`язку з тим, що позивач не зверталася до відповідача з відповідними заявами для її виплати у вищезазначеному порядку, нарахована і недоотримана померлим пенсія входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України,\~ спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. \~Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. \~Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Бахматської Т.М. від 09.06.2025 р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію спадкодавця. Конституцією України\~(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач, яка є спадкоємцем [PERSON] за законом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, набула право на отримання невиплаченої спадкодавцю пенсії у повному обсязі, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~054,04 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved