Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг від 03.05.2023 у розмірі 30877,69 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачкою умов договору щодо порядку повернення кредитних коштів. 1.2.\~В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачка надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також вказала, що вона просить врахувати факт сплати нею на користь банку 13000 грн. в рахунок погашення боргу. Крім того, відповідачка просила розстрочити їй сплату суми за рішенням суду до 25.03.2026, оскільки вона офіційно не працевлаштована та не має доходів. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Відповідно до анкети-заяви від 03.05.2023, підписаної відповідачкою та поданою до АТ «Універсал Банк», остання виразила згоду із тим, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір між нею та банком про надання банківських послуг. Крім того, у заяві відповідачка просила відкрити рахунок у банку та встановити кредитний ліміт. З розрахунку заборгованості за договором від 03.05.2023, а також зі змісту виписки по банківському рахунку відповідачки вбачається, що станом на 04.06.2025 заборгованість відповідачки становила 30877,69 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом. Разом з тим, з наданої до суду виписки по рахунку відповідачки за номером картки [NUMBER] видно, що в період з 03.09.2025 по 15.11.2025 відповідачка здійснила погашення заборгованості перед банком на загальну суму 13000 грн. 3.Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Підписавши анкету-заяву відповідачка добровільно погодилася на встановлення їй кредитного ліміту та відкриття банківського рахунку. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаної заяви відповідачці було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок. З виписки по рахунку відповідачки, а також зі змісту банківського розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка після отримання картки неодноразово здійснювала операції як щодо зняття коштів з карткового рахунку, так і частково погашала заборгованість перед банком. З урахуванням наданої відповідачкою виписки та погашення нею заборгованості на загальну суму 13000 грн. в період з 03.09.2025 по 15.11.2025, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки 17877 грн. 69 коп. (30877,69 мінус 13000). 4.2.\~Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідачка свої зобов`язання з повернення заборгованості виконала не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на час розгляду цієї справи утворилася заборгованість в сумі 17877 грн. 69 коп., яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити, оскільки відповідачка частково погасила наявну заборгованість. 5.Розподіл судових витрат та вирішення питання про розстрочку судового рішення 5.1.\~Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 03.09.2025 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 57,89 % вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1752 грн. 91 коп. (3028 грн. х 0,5789). 5.2. Відповідачка подала до суду разом з заявою про розгляд справи без її участі також заяву про розстрочення виконання рішення, в якій просила розстрочити виконання рішення до 25 березня 2026 року. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. В даному випадку в якості підстав для розстрочення виконання судового рішення відповідачка вказала, що вона немає доходів та не працевлаштована. Доказів на користь наявності у відповідачки доходів та/або її працевлаштування до суду надано не було. Суд вважає, що вищевказані обставини істотно ускладнюють виконання відповідачкою рішення шляхом здійснення одноразового платежу. З одного боку суд враховує, що цей спір виник з вини відповідачки, а саме внаслідок непогашення нею заборгованості. З іншого боку суд враховує, що матеріальний стан відповідачки не дозволяє їй сплатити всю суму заборгованості одразу. На думку суду, сам факт звернення відповідачки із заявою про розстрочення виконання рішення свідчить про наявність у неї бажання належним чином виконати рішення суду, що в свою чергу свідчить про добросовісність відповідачки в аспекті поваги до результату розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення, не перевищуючи одного року з дня ухвалення рішення. Всього за цим рішенням відповідачка має сплатити на користь позивача заборгованість у розмірі 17877 грн. 69 коп., а тому в разі щомісячної розстрочки платежів з часу передбачуваного набрання рішенням законної сили до березня 2026 року щомісячний платіж відповідачки на користь позивача має складати 4000 грн. 00 коп., а останній платіж - 5877 грн. 69 коп.

Outcome: partial