Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

17 вересня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, у розмірі 39862,41 грн, які позивач сплатив на користь потерпілої особи, в результаті ДТП, яка сталася 27 листопада 2024 року в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області за участю автомобіля «FAW» номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача, якого визнано винним у вчиненні ДТП, та цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована на момент аварії. В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що за результатом звіту вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 37862,41 грн. За зверненням потерпілого позивач виплатив завдані збитки та оплатив вартість за послуги аварійного комісара у розмірі 2000 грн. Відповідач у добровільному порядку не сплатив виплачене відшкодування, тому позивач звернувся з позовними вимогами на підставі Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 08 жовтня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Сторони у судове засідання 18 листопада 2025 року не з`явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином. 14 листопада 2025 року представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Оскільки відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 27 листопада 2024 року о 09.15 годині по вул. Майстерській, 1 а, в с.Лиманка, Одеського (Овідіопольського) району Одеської області [PERSON] , керуючи автомобілем «FAW», номерний знак [NUMBER] , не вжив заходів, щоб не допусти його самовільний рух, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 січня 2025 року у справі № 509/7266/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн в дохід держави. Постанова набрала законної сили 20 січня 2025 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія АТ/ 5633964 (дія з 24 травня 2024 року по 23 травня 2025 року), страховик ПАТ «НАСК «Оранта». Власником пошкодженого\~транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] є КУ Рятувально-водолазна служба Одеської міської ради. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) виконуючий обов`язки начальника КУ Рятувально-водолазна служба Одеської міської ради Кацюба Степан 27 листопада 2024 року звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП (зареєстровано справу МТСБУ: 113305) та 21 березня 2025 року - із заявою на виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] . Для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку МТСБУ залучило врегулювача: ФОП [PERSON] . 31 січня 2025 року в с. Лиманка проводився огляд пошкодженого автомобіля за участі оцінювача, експерта [PERSON] , представника власника транспортного засобу [PERSON] . Відповідач [PERSON] на огляд пошкодженого автомобіля не з`явився. Відповідно до Звіту №113305 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику колісного транспортного засобу від 21 лютого 2025 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 926319 грн; вартість відновлювального ремонту складає 37862,41 грн з урахуванням ПДВ. 11 квітня 2025 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 37862,41 грн, що підтверджується довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 11 квітня 2025 року, а 16 квітня 2025 року був прийнятий наказ МТСБУ №3.1/11478 про виплату відшкодування ФОП [PERSON] в сумі розмірі 37862,41 грн. 17 квітня 2025 року МТСБУ перерахувало потерпілому на рахунок ФОП [PERSON] суму відшкодування у розмірі 37862,41 грн (платіжне доручення №10732). Крім того, позивач сплатив ФОП [PERSON] за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого у справі МТСБУ: 113305 - 2000,00 грн (платіжне доручення №5114 від 27 лютого 2025 року) Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку, складають 39862,41 грн. Відповідач у добровільному порядку завдані збитки не відшкодував. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Підпунктом "а" п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 29 вказаного Закону України передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 МТСБУ зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.1 ч.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до: особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, у ході розгляду справи знайшло своє підтвердження як причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданням шкоди потерпілій особі так і обгрунтованість заявлених позивачем вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 39862,41 грн за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3280 грн.

Outcome: approved