Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ; третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів з батька та звільнення від сплати заборгованості. Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказала, що в період часу з 12.02.2011 року по 27.02.2014 рік [PERSON] (далі Позивач) перебував в шлюбі зі [PERSON] (далі Відповідач). Під час шлюбу в нас народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільною стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №460). Після розірвання шлюбу Відповідачка повторно уклала шлюб, змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.03.2014 року зі [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 400.00 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2014 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . В подальшому, відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року було змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , а саме стягнуто зі [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . [INFO] , в розмірі 1 3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. 07.06.2017 року Первомайським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження № 54053209. Відповідно до довідки-розрахунку № 107912/1 від 22.08.2025 року, яка видана Першим відділом ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) аліменти зі [PERSON] стягуються з травня 2017 року по теперішній час. Станом на 31.07.2025 року заборгованість по виконавчому листу становить 6949.38 грн. Неповнолітня донька Позивача протягом останніх трьох років, а саме з січня 2022 року перестала проживати з матір`ю, а проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні та забезпеченні. Саме за такої обставини змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, необхідно захистити порушене право Позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, шо їх одержує змінився, а саме тим, що донька проживає з батьком, а мати з цього часу не бере ніякої участі у вихованні і утриманні дитини. Відповідачка не здійснює жодних дій, направлених на юридичне оформлення даних питань, в зв`язку з чим з нього продовжують стягувати аліменти у повному обсязі. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, шо аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Отже, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того і батьків, разом з яким проживає дитина. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одної о з батьків с проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку тої о з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи те, шо дочка сторін проживає разом з Позивачем з січня 2022 року, відтак наявні підстави звільнення останнього від сплати аліментів на утримання дочки на користь Відповідача у зв`язку з кардинальною зміною обставин. Окрім цього, відповідно до положень ч .2 ст. 197 СК України, згідно з якими за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вважає, що проживання дитини разом саме з батьком є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь Відповідачки на утримання дитини. Оскільки дочка сторін з січня 2022 року проживає з батьком, відтак, на думку представника позивача, останнього необхідно звільнити від заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду від 18.05.2017 року у справі №484/989/17. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказуючи, що їхня з Позивачем донька, [PERSON] , зареєстрована з нею за однією адресою в її квартирі, що належить їй на праві власності, що підтверджується Копією відомостей про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 19.09.2025 р. (копія додається). Також, донька входить до складу її сім`ї, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї від 16.09.2025 р. (копія додається). Позивач є військовослужбовцем, зареєстрований та проживає разом зі своїми батьками. Те що він є військовослужбовцем, починаючи з 2015 року, та, здебільшого, перебував на службі не в місті свого проживання, що не вказано Позивачем, але цей факт має велике значення при врахуванні вивчення інформації, яку він вказав, адже він фактично не міг проживати разом з донькою та приймати участь в її вихованні. В тривалі періоди його відсутності він підтримував зв`язок з донькою в телефонному режимі. Також, в позовній заяві вказано, що донька постійно проживає з ним, що є недостовірними даними, адже починаючи саме з 2022 року його службові відрядження були досить тривалими по часу, що виключає його постійне проживання з донькою. Зазначений факт Позивач чомусь не згадує в позовній заяві. Точні періоди та дати його відсутності мені не відомі, я не зобов`язана та не маю права володіти даною інформацією. Після розлучення, спору щодо місця реєстрації проживання, фактичного проживання дитини між нею та Позивачем не виникало. Між ними склалися гарні післяшлюбні відносини, як батьків дитини. Вони завжди узгоджено вирішували питання щодо виховання дитини. Вона ніколи не перешкоджала спілкуванню доньки з Позивачем та його батьками. Навіть коли він тривало був відсутній в місті в зв`язку з службовими обов`язками, [PERSON] відвідувала його батьків та могла залишатися у них на деякий час, адже баба та дід мали право та бажали приймати участь в її вихованні. Відповідно, вона могла тривало проживати за адресою Позивача з його батьками або ним, також могла проживати разом з нею. Вони разом з Позивачем приймали участь в її вихованні та утриманні. При цьому, вона жодного разу не намагалася переконати доньку не проживати у батька або визначити місце проживання дитини разом зі мною та, взагалі, згідна, щоб донька періодично і надалі мешкала з батьком, адже це сприятиме створенню між ними гарних відносин як доньки та батька. Тим більше, що доньці виповнилося 14 років і вона має право самостійно вирішувати, де їй проживати і з ким із батьків. Також вказує, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Позивачем не надано жодних доказів тою, що вона не витрачає кошти на утримання дитини, а також доказів того, що дитина перебуває повністю на його утриманні. Вказані ним факти зовсім не мають доказової бази. Крім того, позивач не довів тієї обставини, шо донька перебуває виключно на його утриманні, а отже не довів, шо виникли обставини, які зумовлюють припинення сплати ним аліментів на її користь, адже припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2014 року. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року, по цивільній справі № 484/959/17 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.03.2014 року по справі № 484/942/14-ц. Стягнуто зі [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 07.06.2017 року відкрито виконавче провадження № ВП 54053209 з примусового виконання виконавчого листа по вищевказаній справі. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № ВП 54053209, що перебуває на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість позивача по сплаті аліментів, станом на 31.07.2025, становить 6949,38 грн. Представник позивача зазначає, що проживання дитини разом з батьком є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь Відповідачки на утримання дитини, а відтак, останнього необхідно звільнити від заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду від 18.05.2017 року у справі № 484/989/17. Дані твердження представника позивача є слушними та заслуговують на увагу виходячи з наступного. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.08.2025 та характеристики з місця проживання, наданих головою квартального комітету № 33, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] та [PERSON] . Батько професійний військовий, виховує доньку. Остання більшість часу проживає з ним, мати особливої участі у вихованні своєї доньки не приймає, життям дитини не цікавиться. В даний час дитина доглянута, охайна, ввічлива, займається спортом. [PERSON] повністю забезпечує доньку матеріально. Згідно довідки № 06-19/256 від 25.08.2025, наданої директором ліцею «Ерудит», [PERSON] за період навчання з 6 класу по даний час фактично проживала з батьком. Мати учениці, [PERSON] , рідко цікавилась успішністю своєї доньки у вчителів, класний керівник зверталась з питанням щодо навчання та виховання до батька. Більш того, допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] особисто підтвердила, що постійно проживає з батьком починаючи з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації до України. Указом Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану`постановлено ввести в Україні воєнний стан. Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022р. Тобто, фактично, починаючи з 25.02.2022р., [PERSON] постійно проживає зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року, по цивільній справі № 484/989/17. При цьому, посилання відповідача на те, що донька, зареєстрована з нею за однією адресою в її квартирі, що належить їй на праві власності та входить до складу її сім`ї, як на обставини, що спростовують твердження позивача, не заслуговують на увагу, оскільки поняття «фактичного місця проживання» та «зареєстрованого місця проживання» не є тотожними і реєстрація [PERSON] за тією ж самою адресою, що і відповідач не означає, що вона постійно, фактично там проживає. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з позивача аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у тяжкому матеріальному становищі тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, а тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, стягнутих на користь відповідача. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved