Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я померлого. Спадкодавець за життя набув право власності на зазначене майно, здійснивши будівництво на підставі відповідних дозволів, проте не зареєстрував його у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. 24 листопада 2025 року через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 09.08.2008 року виконкомом Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 червня 1981 року Новоборівською селищною радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, та копією свідоцтва про шлюб від 07 вересня 2017 року, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоборівської селищної ради № 155/08-10 від 17.02.2025 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним на день смерті були зареєстровані та проживали його [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживали разом з ним на час відкриття спадщини. Відтак, спадщина між ними ділиться у рівних частках (по 1/2 частці кожному), згідно зі ст. 1267 ЦК України. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з випискою із рішення виконкому Володарсько-Волинської районної Ради народних депутатів № 351 від 16.11.1982 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки у 1982 році. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 07.02.2025 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 65,7 кв.м., житлову площу 35,3 кв.м., рік побудови 1983. Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 04 березня 2025 року № 52/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно на ім`я спадкодавця. Згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № 44 від 12.02.2025 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, набула право на спадкування майна, але не може оформити його в нотаріальному порядку через відсутність державної реєстрації права власності за спадкодавцем. Відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивач претендує лише на свою законну частку (1/2) у спадщині. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку спадкового майна. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, залишаючи їх за позивачем, оскільки позивач не заявляла вимог про їх відшкодування.

Outcome: approved