Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

30.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 939955 від 01.03.2023 у розмірі 22 704,07 грн та 2 422,40 грн судового збору, 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Стислий виклад позовної заяви В обґрунтування позову зазначають, що 01.03.2023 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 22 000,00 грн на строк 731 день, тобто до 01.03.2025, зі сплатою відсотків у розмірі 1197,78% річних. Товариство належним чином виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 22 704,07 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 13 212,50 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 9491,57 грн. Відповідно до договору факторингу від 31.01.2025 позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. У добровільному порядку спір не вирішено. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Заяви, клопотання учасників справи. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його присутності. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні не подавала. Процесуальні дії у справі 03.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судові засідання 29.10.2025, 24.11.2025 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено,\~що 01.03.2023 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 939955 у письмовій формі, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 22 000,00 грн на строк 731 день, тобто до 01.03.2025, зі сплатою відсотків у розмірі 197,78% річних (а. с. 31-34). Цього ж дня, ТОВ «Слон кредит» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції про перерахування коштів 01.03.2023 на ім`я [PERSON] на номер рахунку, відкритому у АТ ПУМБ (а.с. 63). Оскільки відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 22 704,07 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 13 212,50 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 9491,57 грн (а. с. 64). Також 31.01.2025 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено Договір про надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі (а. с. 6-12). До договору долучено акт прийому-передачі інформації щодо боржників від 31.01.2025, копія платіжної інструкції про розрахунок між сторонами угоди від 31.01.2025, копія реєстру боржників від 31.01.2025, де зазначено, що [PERSON] має борг у розмірі 24 760,00 грн (а.с. 17-27). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено у письмовій формі. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що кредитний договір № 939955 від 01.03.2023 укладений між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] у простій письмовій формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено виконання ТОВ «Слон\~кредит» своїх зобов`язань за договором № 939955\~від 01.03.2023 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором. Вказане підтверджується копією платіжної інструкції про перерахування\~через банкінг\~АТ КБ\~Приватбанк коштів\~01.03.2023\~на ім`я\~ [PERSON] \~на номер\~рахунку,\~відкритому у\~АТ ПУМБ\~ (а. с. 63). Також позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 939955 від 01.03.2023 відповідно до копій договору факторингу від 31.01.2025, квитанції про перерахування коштів на виконання договору, витягу з реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості [PERSON] . Висновки за результатами розгляду позовної заяви Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом\~цивільного судочинства\~є принцип\~змагальності сторін,\~який закріплений\~положеннями статей\~12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст.\~141\~ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024; прайс-лист послуг об`єднання, заяву про надання юридичної допомоги № 1295 від 01.08.2025, витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а. с. 38-45). Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, враховуючи конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved