Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та уточненим позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік та батько відповідачки [PERSON] , та після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем на спадкове майно є вона та донька, відповідачка по справі, інші спадкоємці відсутні, заповіт не складався та не посвідчувався. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу. Зазначила, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно їй було відмовлено і роз`яснено, що на момент смерті спадкодавця разом з ним була зареєстрована донька -відповідачка по справі. Зазначила, що відповідачка по справі не мешкала з батьком, її особистих речей немає, її реєстрація суто формальна, донька мешкала та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що сам по собі факт реєстрації відповідачки разом зі спадкодавцем на час смерті не свідчить про те, що остання прийняла спадщину після смерті батька. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не подавала. Разом з цим, через реєстрацію [PERSON] зі спадкодавцем, на момент його смерті, вона як спадкоємець за законом, яка спадщину прийняла в установлені законом строки, позбавлена можливості оформити її на своє ім`я, у зв`язку з чим змушена звертатися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 22.08.1998 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження (а.с.8,10). \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2024 року (а.с.9). Із копії спадкової справи №49/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Степанчук О.Ю. із заявою на прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , на підставі чого була заведена спадкова справа (а.с.45-58). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі №464/566/19 якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). При цьому згідно з постановою Верховного Суду від 23.03.2023 року по справі №361/6522/20 вимога про встановлення факту постійного непроживання зі спадкоємцем не є належним способом захисту порушеного права, а є лише підставою для вимоги про визнання права на спадкове майно. З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved