Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

1. Стислий виклад позовних вимог. 13.10.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 23.06.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1412-6727 (далі Кредитний договір). Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4307 для підписання Кредитного договору і підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на умовах: сума кредиту 14 500 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка: 1,50 % в день. Умовами Кредитного договору передбачено, що тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням кредитом, не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. ТОВ (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, відповідач не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 81\~316,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 14\~500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 64\~641,00 гривень; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 2\~175,00 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 8\~816,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 72\~500,00 гривень. ТОВ просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину у розмірі 72\~500,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 14\~500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 58\~000,00 грн, а також судові витрати по справі. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». 2. Рух справи в суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 54). 16.10.2025 року з ЄДДР встановлено місце реєстрації відповідача (ас 55), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючої судді від 16.10.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 13.11.2025 року (ас 56-57). 28.10.2025 року відповідач через систему «Електронний Суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просить зменшити суму відсотків до справедливого розміру, а судові витрати покласти на позивача (ас 65-67). Учасники справи, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (ас 62, 63, 64), в судове засідання не з`явилися. Представник позивача просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 53). 10.11.2025 року відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (ас 72-73). Суд ухвалив: проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 4, 5\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 17.11.2025 року - дата складення повного судового рішення. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1412-6727 на наступних умовах: - розмір кредитного ліміту 14\~500 гривень (п.4.1.); - базовий період складає 14 календарних днів (ас п.4.4.); - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою) (п.4.6.); - комісія за видачу кредиту становить 15 % від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0%, вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою) (п. 4.7.); - строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 18.04.2025 року (п. 4.9.); - реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 27\~138,17 процентів (п.4.10); - орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору (за весь строк кредитування) складає: 74\~878,64 гривень та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування кредитом (п. 4.11); - денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 1,388 процентів (п. 4.12); - загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього Договору складають: 60\~378, 64 гривень та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) (п. 4.13). Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка, %; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом, грн; ЗРК - загальний розмір кредиту, грн; t - строк кредитування у днях, днів. Розрахунок денної процентної ставки: Денна процентна ставка 1,388 процентів = (60\~378,64 грн/14 500,00 грн)/300 днів ? 100% (п. 4.15.). Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4307 для підписання Кредитного договору і підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії та інших супутніх документів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконала: суму кредиту не повернула, відсотки за користування кредитом, згідно графіку оплати, не сплачувала, комісію за видачу кредиту не сплатила. В судовому засіданні встановлено, що станом на 19.09.2025 року ТОВ нарахував відповідачу заборгованість за Кредитним договором в розмірі 81\~316,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 14\~500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 64\~641,00 гривень; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 2\~175,00 гривень. ТОВ було прийнято рішення про застосування Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і частково списано заборгованість [PERSON] за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 8 816,00 гривень. Встановлені в\~судовому засіданні\~обставини\~підтверджуються письмовими\~поясненнями\~відповідача (ас\~65-67),\~а\~також\~дослідженими в\~судовому\~засіданні\~письмовими доказами: Договором про відкриття кредитної лінії №1412-6727 продукту «На все» від 23.06.2024 року (ас 10-19), Правилами відкриття кредитної лінії з додатками (ас 20-30), квитанцією № 2479910139 від 23.06.2024 року (ас 31), довідкою про перерахування суми кредиту № 1412-6727 від 23.06.2024 року (ас 32), розрахунком заборгованості за договором № 1412-6727 від 23.06.2024 року, станом на 19.09.2025 року (ас 33-38), Правилами акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (ас 39-41). 4. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем - ТОВ за Кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Крім того, суд зазначає наступне. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно статті 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 23.06.2024 року між ТОВ та відповідачем укладено Кредитний договір в електронній формі, який підписаний його сторонами. Відповідно до умов Кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 14\~500,00 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у договорі умовах. Позивачем доведено,\~що [PERSON] \~було видано\~кредитні кошти\~у розмірі\~14\~500,00\~грн іпозивач набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за Кредитним договором не виконала, чим допустила заборгованість. Щодо суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками, то суд зазначає наступне. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача перед ТОВ за тілом\~кредиту становить 14\~500,00 гривень. Відповідно до ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих і\~перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів - 2,5%, 120 днів - 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання\~Законом\~чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання\~Законом\~чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (до 20 серпня 2024 року включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21 серпня 2024 року). Таким чином, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках з урахуванням такого: 14 500,00 грн х 1% х 300 днів = 43 500,00 гривень. Ураховуючи списання ТОВ заборгованості за комісією, яка становить 2\~175,00 грн, та процентів, а всього у загальній сумі 8\~816,00 грн, тобто ТОВ було списано: 8\~816,00 грн - 2\~175,00 грн (комісія) = 6\~641,00 грн заборгованості за відсотками, розмір заборгованості відповідача за відсотками становить: 43 500,00 грн - 6\~641,00 грн = 36\~859,00 гривень. За таких встановлених обставин з відповідача на користь ТОВ підлягає стягненню за Договором: -за тілом\~кредиту 14\~500,00 грн; -за процентами - 36\~859,00 грн, а всього: 51 359,00 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилання відповідача на те, що її не було належним чином поінформовано про всі умови кредиту та відсотки за користування ним, спростовується її підписом на: Договорі про відкриття кредитної лінії №1412-6727 від 23.06.2024 року, Правилах відкриття кредитної лінії, Додатку №2 до Договору про відкриття кредитної лінії №1412-6727 від 23.06.2024 року. 7. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн). Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 2422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі: 51\~359,00 грн:\~72\~500,00 грн х 2\~422,40 грн = 1 716,02 гривень. \~ \~ \~ \~Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.

Outcome: partial