Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування вимог вказано, що у заявниця познайомилась з повнолітнім [PERSON] , між ними склались теплі, щирі стосунки, взаємне почуття любові та поваги один до одного, з січня 2025 року заявниця проживає з [PERSON] у цивільному шлюбі в будинку свого батька [PERSON] , який, в свою чергу, не заперечує проти укладення шлюбу між заявницею та [PERSON] . [PERSON] також зазначила, що ракетні удари країни-агресора російської федерації по місту Житомиру значно пошкодили приватний будинок, належний [PERSON] , що спричинило відсутність забезпечення постійного місця проживання заявниці та [PERSON] та стало підставою прийняття рішення виїхати разом за межі країни, створивши при цьому родину. 04.11.2025 від представника ВДРАЦС у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без її участі, заперечень щодо заяви не мала. 17.11.2025 від заявниці та заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали та просили її задовольнити. На підставі ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони, яка не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є громадянами України, проживають у цивільному шлюбі з січня 2025 року по теперішній час (а.с. 4, 7-8, 15). Заявниці на момент звернення до суду з даною заявою виповнилося 17 років. Батько заявниці, [PERSON] , дав згоду на одруження його доньки [PERSON] , з [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 4 Сімейного кодексу України, особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім`ї. У випадках, передбачених частиною другою статті 23 цього Кодексу, сім`ю може створити особа, яка не досягла шлюбного віку. Сім`ю може створити особа, яка народила дитину, незалежно від віку. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, право особи на шлюб може виникати на підставі закону, рішення суду. В силу прямого припису закону право на шлюб виникає для чоловіків та жінок у вісімнадцять років, а за рішенням суду таке право може бути надане особі, яка досягла шістнадцяти років. Як встановлено з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копію паспорта, шлюбного віку, встановленого ст. 22 Сімейного кодексу України, не досягла. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ст. 34 ЦК України, у випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 СК України судом не встановлено. Аналізуючи вищевикладене, зокрема той факт, що [PERSON] та [PERSON] бажають створити родину, але заявниця не досягла шлюбного віку, та враховуючи, що заінтересовані особи заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що вимога про надання права на шлюб є добровільною, між сторонами досягнуто взаємної згоди та бажання щодо вступу у шлюб, що у свою чергу надає право на шлюб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved