Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

В жовтні\~2025\~року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, що вона - [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявниці [PERSON] адвокат Дворецька Яна Іванівна надала суду заяву про слухання справи за відсутності заявниці та її представника, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримують та наполягають на її задоволенні. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надала заяву про слухання справи за її відсутності. Надала письмові пояснення, згідно з якими 05 серпня 2025 року [PERSON] звернулась із заявою щодо переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Прийнято рішення від 12 серпня 2025 року вих. № 53539/03-16 Головного управління ПФУ у Київській області про відмову у переході на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Результати розгляду документів: до заяви від 05 серпня 2025 №14406, [PERSON] додала свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12 липня 1959 року з померлим годувальником, в якому невірно зазначено рік народження заявниці. Виходячи з вищевикладеного, провести перерахунок пенсії згідно поданої заяви підстав не має. Представник головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надав суду письмові пояснення, згідно з якими [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. [PERSON] звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою від 05 серпня 2025 щодо здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Заяву [PERSON] та додані до неї документи, за принципом екстериторіальності, було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та винесено рішення від 12 серпня 2025 № 53539/03-16 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії, зокрема [PERSON] додала свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12 липня 1959 року з померлим годувальником, в якому невірно зазначено рік народження заявниці. Враховуючи вищезазначене, провести перерахунок пенсії згідно поданої заяви підстав не має. Зауважила, що обов`язок щодо надання документів в даному випадку чинним законодавством покладено на заявницю. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В свою чергу, в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 09 липня 2025 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса), актовий запис №388. Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено право дружини, яка досягла пенсійного віку і належить до непрацездатних членів сім`ї, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зокрема якщо не момент смерті чоловіка вони проживали разом. Після смерті чоловіка [PERSON] заявниця [PERSON] звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою від 05 серпня 2025 року щодо здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Заяву [PERSON] та додані до неї документи, за принципом екстериторіальності, було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та винесено рішення від 12 серпня 2025 №53539/03-16 про відмову здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії, зокрема [PERSON] додала свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12 липня 1959 року з померлим годувальником, в якому невірно зазначено рік народження заявниці. У свідоцтві про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 12 липня 1959 року зазначено рік народження [PERSON] як «1936». Разом з тим, як зазначає [PERSON] у заяві до суду вона втратила своє свідоцтво про народження. З метою виправлення описки у році народження [PERSON] звернулася до Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса). За інформацією з Мін`юсту документи державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС), зокрема метричні книги та актові записи, щороку передаються на постійне зберігання до державних архівів після завершення 75-річного терміну їх зберігання у відділах ДРАЦС. Для отримання довідки про народження, шлюб, розлучення чи смерть, якщо з моменту складання актового запису минуло менше 75 років, необхідно звертатися до відповідного відділу ДРАЦС за місцем проживання. Якщо ж 75-річний термін минув, документи передаються до державного архіву відповідної області або міста Києва, і запит на архівну довідку слід направляти саме туди. Якщо архів розташований на тимчасово окупованій території, і виконання запитів громадян неможливе, Державна архівна служба України (Укрдержархів) може призначити іншу архівну установу тимчасовим зберігачем фонду користування або страхового фонду. Ця установа отримує право видавати необхідні інформаційні документи. Індустріальний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до Державного архіву Черкаської області з метою отримати копію актового запису про народження на [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Турія Затопольського району Черкаської області. Зазначено, що копія актового запису про народження необхідна в справу про внесення змін до актового запису про шлюб. У відповідь на дану заяву, Державний архів Черкаської області листом від 09.09.2025р. за вих. №М-40/05-08 повідомив, що держархів області не може провести пошук актового запису про народження [PERSON] , оскільки книги реєстрації актів про народження по с.Турія Златопільського району Черкаської області ( з 1939 року Кіровоградської, з 1954 року Черкаської, з 1959 року Кіровоградської області) за 1935-1936 роки на зберігання до держархіву не надходили. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Зі змісту статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та [PERSON] ,який помер [INFO] підтверджується наступними доказами: ?Відміткою у паспорті [PERSON] на сторінці №10, де проставлений штамп, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1937 року народження, з 12 липня 1959 року; ?Свідоцтвом про народження дитини [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] , виданим Баглійським р/в ЗАГС м. Дніпродзержинська 03 грудня 1968 року, де батьками [PERSON] зазначено: батько [PERSON] ; мати [PERSON] . ?Спільною реєстрацією та спільним місцем проживання [PERSON] та [PERSON] . ?Проживанням [PERSON] в будинку [PERSON] , який перебуває у її приватній власності, на підставі договору дарування від 10 червня 1980 року. ?Трудовою книжкою [PERSON] , де міститься відмітка про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », із зазначенням року народження [PERSON] «1935». Згідно довідки виданої Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області від 01 серпня 2025 року за вих. №118, [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований з 27 жовтня 1998 року по день смерті в [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] з 21 жовтня 1998 року по теперішній час. Додатково аналогічна інформація також дублюється в домовій книзі. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержанні компенсації тощо. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для отримання виду пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Спір про право відсутній, у позасудовому порядку встановити зазначений факт не має можливості, тому заявник звертається до суду. Таким чином, з наведених доказів можливо зробити висновок, що є всі правові підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі та встановити, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved