Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

21.10.2015 до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов позов [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 16.09.2015, завіреного державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області, Стефанчишен Р.В. зобов`язався надати [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцю першої черги 1\~099\~908,25 грн, що станом на 16.09.2015 становило 50\~000,00 доларів США за рахунок власних коштів. Вищевказану суму відповідач повинен був сплатити під час посвідчення цього договору, тобто 16.09.2015. Посилаючись на порушення відповідачем договірного зобов`язання в частині сплати коштів, передбачених договором, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1\~099\~908,25 грн боргу та 3\~164,00 грн 3 % річних за прострочення виконання договірного зобов`язання, а всього 1\~103\~072,25 грн. 23.10.2015 ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області відкрито провадження у справі. 27.11.2015 ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 30.12.2015 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Чернявську Л.М. 05.01.2016 ухвалою головуючого судді Чернявської Л.М. відкрито провадження у справі. 23.01.2017 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 482/12/17 про визнання договору про розподіл спадкового майна недійсним. 31.03.2017 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача від 23.01.2017 та зупинено провадження у справі № 482/1913/15-ц до набрання законної сили рішенням у справі № 482/12/17. 17.09.2019 та 23.09.2019 на запит Приморського районного суду м. Одеси про хід розгляду справи від Єланецького районного суду Миколаївської області надійшло два аналогічних за змістом листа, що справа № 482/12/17 наразі перебуває на стадії підготовчого провадження, остаточного рішення по даній справі не ухвалено. 20.03.2020, 25.05.2020, 29.09.2020 та 22.02.2022 на запит Приморського районного суду м.\~Одеси про хід розгляду справи від Єланецького районного суду Миколаївської області надійшли листи, що судові засідання відкладались в період карантину, оголошеного на території держави, судовий розгляд по справі № 482/12/17 не завершено. 29.05.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі. 09.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання (третя неявка 29.10.2024). 29.10.2024 від позивача надійшла заява про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи. 26.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить суд витребувати від Єланецького районного суду Миколаївської області інформацію чи завершено Єланецьким районним судом Миколаївської області розгляд справи № 482/12/17. 27.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивач надав в обґрунтування позову копію договору про поділ спадкового майна від 16.05.2015, укладеного в т.ч. між позивачем та відповідачем. Договір посвідчено державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області Бешинською Г.А. Договір підписано сторонами в присутності нотаріуса, особи сторін встановлено нотаріусом, їх права та дієздатність перевірені. Згідно п. 2 вказаного договору сторони підтвердили здійснення розрахунку по договору в повному обсязі, що повністю спростовує твердження позивача про відсутність розрахунку по договору. Позивач жодним чином не спростував цей факт. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 27.11.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від 27.11.2024. 26.12.2024 на виконання ухвали суду від 27.11.2024 від Єланецького районного суду Миколаївської області надійшла відповідь, що розгляд справи по справі № 482/12/17 не завершено. 14.01.2025 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням суду у справі № 482/12/17 та у справі № 482/209/18. 15.01.2025 протокольною ухвалою головуючого судді Чернявської Л.М. виключено [PERSON] зі складу учасників справи, яка зверталась до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] , оскільки остання вже досягла повноліття, тоді як права [PERSON] відповідачем не порушені. 13.05.2025 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 482/12/17 та у справі № 482/209/18. 14.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідачем до суду не надано жодного достатнього і допустимого доказу проведення розрахунку, зокрема про передачу відповідної грошової суми [PERSON] як компенсацію за належне останній спадкове майно за договором про розподіл спадкового майна від 16.09.2015, що належало їй після смерті батька [PERSON] . Крім того, відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що останнім не сплачено малолітній [PERSON] грошової компенсації за належне їй від дня відкриття спадщини спадкове майно. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 15.05.2025 від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. На виконання розпорядження № 783/25 в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. від 19.05.2025, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 482/1913/15-ц передано для розгляду головуючому судді Павлик І.А. 30.05.2025 ухвалою головуючого судді Павлик І.А. справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження. 21.07.2025 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 482/12/17 та у справі №\~482/209/18. 30.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: договір про надання платної освітньої послуги; довідка про навчання [PERSON] від 30.09.2025. 30.09.2025 ухвалою суду у задоволенні заяв представника позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 482/12/17 та у справі № 482/209/18 відмовлено. 06.10.2025 від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Новоодеської міської ради в особі Виконавчого комітету Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, у задоволенні якого протокольною ухвалою суду від 07.10.2025 відмовлено. 06.10.2025 від представника позивача надійшла заява про виклик свідка [PERSON] , яке протокольною ухвалою суду від 07.10.2025 задоволено. 07.10.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 12.11.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, але за участі представника позивача. 13.11.2025 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів, а саме відеозапису розмови з відповідачем, оскільки про його наявність представнику позивача стало відомо випадково лише нещодавно, у задоволенні якого судом протокольною ухвалою від 13.11.2025 відмовлено з посиланнями на пропуск строку для подачі доказів. Заслухавши доводи та заперечення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.09.2004, де її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . 28.09.2004 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 28.09.2004. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.01.2014. 16.09.2015 рішенням № 101 рішенням виконавчого комітету Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області «Про надання дозволу на укладення договору про розподіл спадкового майна від імені малолітньої [PERSON] » надано дозвіл законній представниці матері [PERSON] на підписання нею договору про розподіл спадкового майна від імені її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , за умови, що сума грошової компенсації малолітній [PERSON] буде не меншою від вартості 1/8 частини всього майна, що за законом успадковуватиметься всіма спадкоємцями. Дозволено [PERSON] підписати договір про розподіл спадкового майна, який в частині прав та обов`язків [PERSON] буде викладено наступним чином, зокрема, [PERSON] та [PERSON] надають грошову компенсацію [PERSON] взамін відмови від успадкованого майна (частки) [PERSON] у розмірі 100\~000,00 доларів США у гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на дату підписання договору, за рахунок власних коштів та сплачують дану суму в рівних частинах під час укладення та посвідчення цього договору. Сторони своїми підписами під цим договором підтверджують здійснення розрахунку в повному обсязі. Зобов`язано законного представника матір [PERSON] забезпечити збереження коштів від грошової компенсації в інтересах малолітньої [PERSON] . 16.09.2015 між [PERSON] (сином [PERSON] ), [PERSON] (дружиною [PERSON] ), [PERSON] (донькою [PERSON] , [INFO] ), в інтересах якої діє її матір [PERSON] , та [PERSON] (сином [PERSON] , [INFO] ), що діє за згодою своєї матері [PERSON] , укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області Бешинською Г.А., зареєстрований в реєстрі за № 1445, згідно якого його сторони, які є спадкоємцями за законом в рівних частинах майна [PERSON] , померлого [INFO] , визначили склад спадкового майна та погодили його розподіл. За умовами цього договору у власність [PERSON] переходить, зокрема: [PERSON] та [PERSON] надають грошову компенсацію [PERSON] у розмірі 2\~199\~816,50 грн, що станом на 16.09.2015 згідно офіційного курсу Національного банку України становить в еквіваленті 100\~000,00 доларів США за рахунок власних коштів та сплачують дану суму в рівних частинах під час укладення та посвідчення договору (п. 1 договору). Сторони своїми підписами під цим договором підтверджують здійснення розрахунку в повному обсязі (п. 2 договору). Розподіл спадкового майна здійснено з урахуванням доплати та грошової компенсації. Умови цього договору стосуються лише зазначеного в ньому спадкового майна. Претензій один до одного сторони не мають. Суд враховує, що загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 16 червня 2021 року у справі N 554/4741/19, постанову Верховного Суду ускладі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18\~квітня 2022 року у справі N 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20). Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першоїстатті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК України) стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі №\~918/1045/20, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20). «Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них» (постанова ОП КЦС ВС від 10.04.19, справа № 390/34/17). Статтею 204 ЦК України\~встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Допитана у судовому засіданні в якості свідка мати позивачки [PERSON] пояснила суду, що вони з чоловіком [PERSON] , дочкою та відповідачем проживали разом в одному будинку та після смерті чоловіка ще близько року [PERSON] залишився проживати у будинку разом з нею та дочкою. [PERSON] допомагав батьку займатися фермерською діяльністю. Стосунки у них в родині були приязними, тому було погоджено, що кошти за договором про розподіл спадкового майна відповідач сплатить пізніше після реалізації вирощеного зерна. Проте пройшов час, відповідач суму коштів погоджену договором про розподіл спадкового майна не сплатив, а згодом повідомив, що він їм нічого не винен. Відповідно до\~частин 1-4\~статті 12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1, 3 статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини 1, 3 статті 77 ЦПК України). Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 79, 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України). Стандарти доказування не передбачають обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вирогідним, ніж протилежний. Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №\~910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. Суд зазначає, що нотаріальне посвідчення правочину (стаття 209 ЦК України) є додатковою гарантією дійсності договору, підтверджує його законність та дотримання процедури його укладення, але не доводить факту виконання всіх його умов, зокрема щодо передачі коштів до/під час укладення договору. Для підтвердження факту оплати недостатньо лише зазначити про це в договорі. Необхідні документальні докази, які, згідно зі статтею 77 ЦПК України, можуть включати платіжні доручення, квитанції, виписки з банківських рахунків тощо. Факт розрахунку, як істотної умови договору (особливо при наявності заперечень), має бути доведеним документально, інакше договір не може вважатися беззаперечно виконаним. Особа, яка здійснила розрахунок, повинна надати докази цього факту, особливо якщо інша сторона стверджує, що оплати не було. Натомість наявність у нотаріально посвідченому договорі умови про оплату сама по собі не є беззаперечним доказом її здійснення, якщо одна зі сторін заперечує факт оплати і відсутні інші належні докази, такі як платіжні документи. У такому випадку, доказувати факт розрахунку має особа, яка стверджує, що оплата відбулася. Договір не може бути безумовно виконаним, якщо факт оплати, який є істотною умовою, не доведено належними доказами. У даному випадку відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором про розподіл спадкового майна від 16.09.2015, у зв`язку з чим з урахуванням загальних засад цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1\~099\~908,25 грн заборгованості за договором про розподіл спадкового майна від 16.09.2015. Водночас, позивачем не доведено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги в частині стягнення 3 % річних, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України та ч. 2 ст. 625 ЦПК України щодо направлення вимоги, у зв`язку з чим вимоги про стягнення 3 % річних у сумі 3\~164,00 грн за прострочення виконання договірного зобов`язання, задоволенню не підлягають. Враховуючи звернення до суду з даним позовом в інтересах малолітньої особи і несплату судового збору, та у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь\~державипідлягає стягненню судовий збір у сумі 6\~072,34\~грн (1\~218,00\~грнх 5 = 6\~090,00 грн (100 % судового збору); 6\~090,00 грн х 99,71 % (задоволені вимоги) : 100 = 6\~072,34 грн).

Outcome: partial