Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 03 вересня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Третя Управління-служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про встановлення місця проживання дитини та визнання особи такою, що самостійно виховує та утримує дитину, посилаючись на те, що під час шлюбу у Сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Під час розірвання шлюбу в суді питання про місця проживання дитини не піднімалось. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що після повномасштабного вторгнення рф в Україну 01.03.2022 року Відповідачка разом з донькою Сторін виїхали за кордон України та проживали у Франції: [ADDRESS]. Однак, життя дитини за кордоном не склалося. Зі слів самої доньки [PERSON] , мати не приділяла їй увагу і дитина відчувала себе чужою та самотньою. В листопаді - грудні 2024 року дитина попрохала батька забрати її до себе в Україну. Тож з 23.12.2024 року дитина Сторін за домовленістю Сторін повернулась на територію України та проживає разом з батьком (Позивачем) в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності Позивачу. В квартирі для доньки Сторін облаштована окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для нього, аби вона: мала здоровий сон, навчалась, гралась, розвивалась та відчувала себе комфортно. В даній кімнаті є все необхідне для навчання, гармонійного розвитку та відпочинку дитини. Позивач виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу та Батьківщини. Він піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Позивач забезпечує здобуття освіти. Дитина живе та росте в оточенні любові та поваги. Позивач бере активну участь у житті дитини. Дитина має своїх друзів та необмежена в спілкуванні з однолітками. Дитина оточена всім необхідним для гармонійного розвитку. З самого дитинства, Позивач матеріально утримує доньку: купує одяг, їжу, іграшки, все необхідне для навчання. Дитина дуже прив`язана до Позивача. Між Позивачем та донькою склалися щирі та довірливі стосунки. Дитина добре почувається поруч із батьком, звикла до побуту та оточення, у якому перебуває, і сприймає місце його проживання як затишний, звичний простір. Позивач дбає про емоційний комфорт та стабільність дитини, що, на його переконання, є важливими складовими гармонійного розвитку. Позивач не перешкоджає дитині здійснювати комунікацію з Відповідачкою, зокрема в онлайн-форматі. Для цього дитина забезпечена усіма необхідними технічними засобами: мобільним телефоном і планшетом з можливістю відеозв`язку. Позивач постійно контролює наявність стабільного доступу до мережі Інтернет, своєчасно поповнюючи рахунки мобільного зв`язку та інтернет-послуг. Він не чинить жодних перешкод у комунікації дитини з матір`ю, а навпаки - сприяє збереженню їхнього емоційного зв`язку та підтримує можливість регулярного спілкування в зручний для дитини і Відповідачки спосіб. Дитина навчається в комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс № 148 «спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради у 8-В класі. Батько бере безпосередню участь у шкільному житті дитини та виконує всі рекомендації класного керівника дитини. Представник позивача надав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності та відсутністю Позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала зустріну позовну заяву, у якій зазначила, що з 20222 року вона проживає за межами України, її спільна з [PERSON] неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , з грудня 2024 року проживає разом з батьком (позивачем за первісним позовом) в Україні. При цьому вони, як батьки їх спільної дитини, не можуть домовитися про виїзд/в`їзд доньки за/в межі України у супроводі матері, тому просила надати їй право на виїзд з України та в`їзд в Україну разом із моєю донькою без згоди батька; визнати це рішення суду достатньою та самостійною правовою підставою для перетину державного кордону України нею та дитиною без отримання додаткових дозволів чи нотаріальних згод від батька дитини; зобов`язати Державну прикордонну службу України дозволяти їй перетин державного кордону України разом із неповнолітньою донькою на підставі цього рішення суду. Протокольною ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічного позову. Представник третьої особи погодився із позовними вимогами, надавши до суду відповідний Висновок щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , та встановлення факту самостійного виховання та утримання № 5/6-154 від 16.10.2025 р. Фактичні обставини встановлені судом. 25 квітня 2009 року позивач уклав шлюб з відповідачкою (дівоче прізвище - [PERSON] ). Шлюб між Сторонами зареєстрований Кіровським відділом актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 130. Після реєстрації шлюбу прізвище Відповідачки змінилось на « [PERSON] ». Під час шлюбу у Сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Однак, шлюбні відноси Позивача з Відповідачкою припинились у 2022 році. З 2022 року Сторони припинили вести спільне господарство, їх більше не пов`язує спільний побут. 20 вересня 2022 року шлюб між Сторонами розірвано на підставі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по судовій справі № 201/5929/22. 01.03.2022 року Відповідачка разом з донькою Сторін виїхали за кордон України та проживали у Франції: вулиця 14 липня. 89100 Сенс. Однак, з 23.12.2024 року дитина Сторін за домовленістю Сторін повернулась на територію України та проживає разом з батьком, а мати (відповідачка по справі) - залишилася за кордоном. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну 01.03.2022 року Відповідачка разом з донькою Сторін [PERSON] , [INFO] виїхали за кордон України та проживали у Франції: [ADDRESS]. Однак, життя дитини за кордоном не склалося. Зі слів самої доньки [PERSON] , мати не приділяла їй увагу і дитина відчувала себе чужою та самотньою. В листопаді - грудні 2024 року дитина попрохала батька забрати її до себе в Україну. Тож з 23.12.2024 року дитина Сторін за їх спільною домовленістю повернулась на територію України та проживає разом з батьком (Позивачем) в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності Позивачу. Згідно Акту обстеженні умов проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] від 08.10.2025 р., співробітниками служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради був здійснений вихід за адресою, де проживають Позивач з дитиною та обстежили умови проживання. Умови проживання дитини відмінні, в квартирі сучасний ремонт, в дитини зокрема є кімната, облаштована всім необхідним, є свій одяг, взуття, книги, засоби гігієни, тощо. В цей момент [PERSON] (донька сторін) була вдома, тож в порядку ст. 171 СК України з нею була проведена бесіда, під час якої вона пояснила співробітникам, що з грудня 2024 року вона постійно проживає з батьком, який її забезпечує матеріально, дбає про її здоров`я, займається вихованням та оздоровленням. Батько не чинить перешкод у спілкуванні з мамою, яка постійно проживає за кордоном. Також дівчина пояснила, що проживає з татом і в майбутньому бажає проживати з ним. Зазначене дитина підтвердила у своєму письмовому поясненні начальнику управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, у якому власноруч зазначила, що за вказаною адресою вона проживає разом з батьком, та її повністю забезпечує батько, а з матір`ю вона спілкується телефоном, та бачилася з нею на початку червня 2025 року у Східниці. Відповідно до довідкиКЗО «Навчально-виховного комплексу № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» Дніпровської міської ради, [PERSON] з 13.01.2025 року є ученицею цього закладу. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки. Підтримує зв`язок зі школою, співпрацює з Батьківською Асоціацією. [PERSON] вчиться старанно, має високі успіхи, як у навчанні так і у позаурочній діяльності. Має хороші комунікативні навички. Оплата вартості додаткових освітніх послуг здійснюються батьком житини, [PERSON] . Відповідно до довідки КПНЗ «Міська дитячо-юнацька спортивна школа з ігрових видів спорту» ДМР, [PERSON] займається настільним тенісом. Батько [PERSON] самостійно приводить доньку на тренування, а також кожного місяця сплачує благодійні внески. Дитина перебуває на лікарському обліку у сімейного лікаря ТОВ НВП «Медицинські системи і технології» Маненкова В.В. з 2019 року і по теперішній час. [PERSON] систематично приводить дитину до сімейного лікаря для огляду, цікавиться здоров`ям та розвитком дитини, сумлінно виконує всі рекомендації лікаря. Також [PERSON] систематично перебуває під спостереженням та проходить курс лікування у стоматологічній клініці (ФОП [PERSON] ), що повністю оплачується батьком [PERSON] . Крім того, [PERSON] за 2025 рік двічі звертався до адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради із заявами щодо погодження на тимчасовий виїзд доньки за кордон у супроводі вчителя з метою оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном. Ці поїздки оплачував [PERSON] 10.10.2025 р. управлінням-службою у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було направлено на наданий [PERSON] телефон матері [PERSON] ( [NUMBER] ) та на її адресу реєстрації ( [ADDRESS] ) було листа з запрошенням на засідання комісії з питань захисту прав дитини при адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, призначене на 15.10.2025 р. о 14:00 годині., проте вона на засідання не з`явилася. 15.10.2025 року на засіданні комісії був присутній тільки представник Позивача, який підтримав позовні вимоги [PERSON] . [PERSON] на засідання не з`явилась, пояснень не надала. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, цей орган вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт самостійного виховання та утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , її батьком, [PERSON] , [INFO] . Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Враховуючи, що в даному випадку позивач фактично сам займається вихованням та утриманням дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, а мати дитини проживає від них окремо, знаходячись тривалий час за кордоном, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, суд вважає, що на даний час проживання доньки з батьком, яка проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному. Суд звертає увагу та наголошує, що визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні. Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі ст.ст.19, 141, 142, 160, 161 СК України, суд

Outcome: approved