Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 77303 від 01.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмірі 99\~837, 24 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в серпні 2025 року дізнався про існування виконавчого напису № 77303 та відкритого виконавчого провадження № 68680309 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Шабановим В.В. На думку позивача виконавчий напис вчинявся виключно на\~підставі фінансових даних відповідача, видано з порушенням вимог законодавства, оскільки приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, повідомлень про відступлення права вимоги, оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. На підставі вищевикладеного, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 25.08.2025 позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 24 жовтня 2025 року позивачем усунуто недолікі Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 27.10.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. В судове засідання 20.11.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначені позовні вимоги підтримав та заперечень проти заочного розгляду не висловив. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про свідчить довідка про доставлення процесуальних документів 20.08.2025 та 27.10.2025, його представник у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали суду від 20.11.2025 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, також про причини неявки суд не сповістили. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено 01.06.2021 виконавчий напис № 77303, яким стягнуто з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «Плеяда», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200120254 від 10.05.2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] (а.с. 10) Згідно змісту вищевказаного виконавчого напису, задоволено вимогу ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» стягнути з [PERSON] за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно, суму у розмірі: 24133,15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 65451,62 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість становить 90334,77 грн. За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП 17.02.2022 відкрито виконавче провадження № 68680309 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Шабановим В.В. 16.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Шабановим В.В. прийнято постанову, якою накладено арешт на грошові кошти на рахунках що належать [PERSON] (а.с.11,12) 17.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Шабановим В.В. прийнято постанову, якою прийнято до свого провадження виконавче провадження № 68680309 про стягнення з [PERSON] коштів за вищевказаним виконавчим написом в розмірі 90334,77 грн (а.с.13). Доводи позивача, що сума стягнення складає 99837, 24 грн. не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку\~дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. В даному випадку оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.06.2021 за кредитним договором № 200120254 від 10.05.2016 року, однак під час розгляду справи відповідачем не доведено, що нотаріусу надавався на час вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та відповідні докази підтвердження безспірності заборгованості, в тому числі її відповідний розрахунок. Крім того позивач не визнає заборгованість за договором кредиту. Зазначені обставини відповідно до закону є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене,\~позов [PERSON] до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 77303 від 01.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмірі 90\~334,77 грн. слід задовольнити у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. (а.с.1) Враховуючи викладене,

Outcome: approved