Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 10 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до завершення навчання або досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Син є неповнолітнім, але продовжує навчання у Національному технічному університеті "Харківський політехнічний інститут" на денній формі навчання. Термін навчання до 30.06.2026 року за державним замовленням. Позивач самостійно забезпечує сина, який через навчання не має можливості працювати та отримувати дохід. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 23.10.2025 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення аліментів визнає та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 8. З матеріалів справи, довідки про реєстрацію місця проживання від 21.07.2021 року № 1409 та інформаційної довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 15.10.2025 року № 1274 вбачається,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки від 052.09.205 року № 66-04-140/278 виданої Національним технічним університетом "Харківський політехнічний інститут" вбачається, що [PERSON] є студентом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", навчається на денній формі, термін навчання з 01.09.2025 р. - 30.06.2029 р. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням системного аналізу зазначених вищезазначених норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Повнолітній син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні матері, відповідач є дієздатним, суд вважає, що відповідач, спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернулась 20.10.2025 року) з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000, 00 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved