Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» Велікданов С.К. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором №71441965 від 21.04.2025 в розмірі 14850 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у кредит №71441965, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4500 грн. строком на 30 днів (з 21.04.2025 по 20.05.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 675 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 16446, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало умови кредитного договору в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти, шляхом переказу на її картковий рахунок № [NUMBER] . Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 14850 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 4500 грн., заборгованості за процентами - 675 грн., заборгованості за комісією - 675 грн. та заборгованості за пенею/неустойкою - 9000 грн. 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №71441965 від 21.04.2025. Відповідно до Реєстру прав вимоги №18/09/25-01 від 18.09.2025 до договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 14850 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні). Окрім того, ухвалою суду витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] та виписку по вказаному рахунку за період з 21.04.2025 до 24.04.2025. 13.10.2025 на виконання вимог ухвали суду АТ «Універсал Банк» надало інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] та виписку про рух грошових коштів по рахунку, відкритому до платіжної картки № [NUMBER] , за період з 21.04.2025 до 24.04.2025. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2025 розгляд справи відкладено та надано відповідачу час на підготовку та скерування відзиву на позовну заяву. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштові та електронні адреси, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова). Відповідач не подала відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від неї не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, 21 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у кредит №71441965, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4500 грн. строком на 30 днів (з 21.04.2025 по 20.05.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 675 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування /а.с.15-28/. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 16446). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції 2dbdd76a-f19d-4580-86ba-771206ff98bd від 21.04.2025 та випискою про рух грошових коштів по рахунку, відкритому до платіжної картки № [NUMBER] , за період з 21.04.2025 до 24.04.2025 /а.с.34, 98-99/. Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 18.09.2025 становить: заборгованість за основним боргом в розмірі 4500 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 675 грн.; заборгованість за пенею в розмірі 9000 грн.; заборгованість за комісією в розмірі 675 грн., а всього - 14850 грн. /а.с.11-13/. 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №71441965 від 21.04.2025. /а.с.36-43/. Відповідно до Реєстру прав вимоги №18/09/25-01 від 18.09.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 14850 грн., з яких: 4500 грн. - заборгованість за тілом, 675 грн. - сума заборгованості за відсотками, 675 грн. - сума заборгованості за комісією, 9000 грн. - заборгованість за пенею /а.с.31/. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 14 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості. Враховуючи викладені вище норми та обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №71441965 від 21.04.2025. Таким чином, враховуючи, що відповідачем [PERSON] прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачем суду не надано, суд вважає, що позивач набув права щодо стягнення заборгованості за зазначеним вище кредитним договором. Разом з тим, позивачем, в розмір заборгованості, заявленої у позові, крім заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками, включена заборгованість за комісією в сумі 675 грн. та заборгованість за пенею в сумі 9000 грн. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по даний час. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені нарахованої за період з 21.05.2025 по 09.07.2025, однак у зазначений період, з огляду на наведені норми, відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, відтак позовні вимоги ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» в цій частині не підлягають до задоволення. Окрім того, відповідно до п.2.2.4 кредитного договору №71441965 від 21.04.2025, передбачена комісія за надання кредиту - 675 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 15% від суми кредиту. Проте, у вказаному договорі не зазначено та позивачем не надано доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, який надається відповідачу та за які товариством встановлена комісія. Отже положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії у розмірі 675 грн. за надання кредитних коштів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5175 грн. (14850 грн. (загальна заборгованість) - 675 грн. (заборгованість за комісією) - 9000 грн. (заборгованість за пенею) = 5175 грн.). Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 844,17 грн. (з розрахунку 5175 грн./ 14850 грн. х 2422,40 грн. = 844,17 грн.). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, позивач просить стягнути витрати понесені ним на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. В даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу наступними доказами, а саме: договором №22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025, який укладений між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; витягом з Акту №1-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором №22-08/25/ДІЛ від 22.09.2025; Актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №22-08/25/ДІЛ; платіжною інструкцією №579935868.1 від 24.09.2025 /а.с.55-65/. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК України встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 2000 грн.

Outcome: approved