Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Адвокат Кравченко І.О. звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити, що заявник є [PERSON] , який народився [INFO] у селі Дівички Переяслав-Хмельницького (нині Бориспільського) району Київської області. Вимоги обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] народився [INFO] в селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.1975. З того часу і до сьогодні він постійно проживає в [ADDRESS] . 12.06.1990 заявник [PERSON] здобув неповну середню освіту у Дівичківській середній школі Переяслав-Хмельницького району Київської області. У віці 16 років, тобто з 05.05.1991, заявник [PERSON] не отримав паспорта громадянина СРСР та після проголошення незалежності України 24.08.1991 не отримав паспорт громадянина України, що підтверджується відміткою у військовому квитку в розділі VII «Особливі відмітки». З 01.12.1991 по 01.06.1992 заявник [PERSON] навчався в Переяслав-Хмельницькому СПТУ-22. На момент проголошення незалежності України заявник [PERSON] був неповнолітньою особою, постійно проживав на території України разом зі своїм батьком [PERSON] . Його мати [PERSON] померла [INFO] , батько заявника [PERSON] помер [INFO] у с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, його мати померла [INFO] . У червні 2023 року заявник [PERSON] звернувся до Переяславського відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області з метою оформлення паспорта громадянина України у формі картки, 06.06.2023 отримав відмову у оформленні паспорта, оскільки для оформлення паспорта громадянина України необхідне підтвердження належності до громадянства України, також йому було роз`яснено, що необхідно підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 у судовому порядку. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.12.2024 у справі № 373/1923/24 було встановлено факт того, що батько [PERSON] - [PERSON] , 1941 р.н., постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24.08.1991), разом з яким постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) в неповнолітньому віці (16 років) його син, [PERSON] , [INFO] . За результатами звернення заявника від 04.02.2025 про встановлення належності до громадянства Бориспільський об`єднаний відділ ЦМУ ДМС роз`яснив, що для оформлення заяви щодо встановлення, оформлення належності до громадянства України необхідно встановити особу заявника, оскільки Законом України «Про громадянство» не передбачена процедура встановлення особи. Також було роз`яснено, оскільки у картотеках, базах даних, реєстрах, що перебувають у віданні ДМС, відсутні будь-які заяви, анкети щодо отримання документів, які б посвідчували особу [PERSON] з його фотографією, особу заявника неможливо ідентифікувати. Ухвалою судді від 16.10.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду на 28.10.2025. 28.10.2025 справу знято з розгляду на 20.11.2025 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у стані тимчасової непрацездатності. У судовому засіданні 20.11.2025 судом заслухано пояснення учасників справи, досліджено письмові докази та допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , оголошено перерву до 24.11.2025 у зв`язку з викликом та допитом свідка [PERSON] . Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини на підставі доказів, представлених у копіях, що є допустимими, належними та достовірними. Особа заявника [PERSON] , який народився [INFO] у селі Дівички Переяслав-Хмельницького (нині Бориспільського) району Київської області, підтверджується такими доказами, а саме: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.06.1975, виданим Дівичківським сільським РАЦС Переяслав-Хмельницького району Київської області, де батьками вказані [PERSON] , [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 02.06.1975; свідоцтвом про смерть матері заявника [PERSON] - [PERSON] серії [NUMBER] від 14.09.1988; свідоцтвом про смерть батька заявника [PERSON] - [PERSON] серії [NUMBER] від 02.03.2000; - свідоцтвом про неповну середню освіту серії « [NUMBER] від 12.06.1990; посвідченням тракториста-машиніста серії [NUMBER] від 29.05.1992, з фотографією особи, візуально схожої на заявника [PERSON] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області; трудовою книжкою серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] ; військовим квитком серії [NUMBER] , з фотографією особи, візуально схожої на заявника [PERSON] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області. В розділі VII «Особливі відмітки» військового квитка міститься відмітка, з якої вбачається, що заявник [PERSON] не отримував паспорта громадянина СРСР та паспорт громадянина України. Долучені до заяви документи видаються лише батькам або безпосередньо визначеній особі, яка отримала освіту, прийнята на роботу та на військову службу; - рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.12.2024 у справі № 373/1923/24, яке набрало законної сили 21.01.2025, було встановлено факт того, що його батько - [PERSON] , 1941 року народження, постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), разом з яким постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) в неповнолітньому віці (16 років) його син, [PERSON] , [INFO] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, підтвердили особу заявника, з яким підтримують дружні сусідські відносини. Заявник [PERSON] з їхнього дитинства народився та проживав у с. Дівички Переяслав-Хмельницького (нині Бориспільського) району Київської області, дата народження заявника - [INFO] . Свідок [PERSON] показала, що заявник [PERSON] являється їй рідним братом, він народився [INFO] у селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, де проживав разом з нею та батьками [PERSON] та [PERSON] , які на даний час померли. За результатами звернення заявника [PERSON] від 04.02.2025 про встановлення належності до громадянства Бориспільський об`єднаний відділ ЦМУ ДМС роз`яснив, що для оформлення заяви щодо встановлення, оформлення належності до громадянства України необхідно встановити особу заявника, оскільки Законом України «Про громадянство» не передбачена процедура встановлення особи, було рекомендовано встановити особу заявника в судовому порядку та в подальшому особисто подати документи. Свідок [PERSON] та інші свідки підтвердили особу заявника як [PERSON] , указали його дату та місце народження, місце проживання за визначеною адресою у селі Дівички Бориспільського (на момент народження [INFO] Переяслав-Хмельницького) району Київської області. Показання свідків не викликають сумнівів та суд вважає їх достовірними й такими, що відповідають письмовим доказам. Суд бере до уваги, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.12.2024 у справі № 373/1923/24, що набрало законної сили 21.01.2025, було встановлено, що батько заявника [PERSON] - [PERSON] разом із заявником [PERSON] постійно проживали на території України на момент проголошення незалежності України, а тому подання даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, викликано неможливістю територіального підрозділу Державної міграційної служби встановити особу заявника за наявними реєстрами, базами даних, для подальшого розгляду питання про належність до громадянства України та видачу паспорта громадянина України. Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За частиною 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 1 постанови № 5 від 31.03.1995 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302). Пунктом 1 Порядку № 302 визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС (пункт 19 Порядку № 302). В свою чергу, пунктом 16 Порядку № 302 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта. Абзацом 2 пункту 24 Порядку № 302 встановлено, що у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді. Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт (пункт 72 Порядку № 302). Згідно з пунктом 100 Порядку № 302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Наведені норми Порядку № 302 свідчать, що існує певна процедура оформлення органами ДМС паспорта громадянина України, яка включає розгляд заяви-анкети, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення. У абзаці 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр» визначено, що у разі неможливості встановити особу за визначеною процедурою встановлення особи, особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документу, що посвідчує особу та її громадянство України. Відповідно до підпункту 6 п. 35 Порядку № 302 заявник для оформлення паспорту подає, окрім іншого, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Суд, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що заявника слід ідентифікувати як [PERSON] , який народився [INFO] у селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області. Встановити свою особу та належність до громадянства України заявник [PERSON] не має змоги в інший спосіб як через встановлення факту, що має юридине значення, за судовим рішенням. Таким чином, суд уважає, що заява про встановлення особи заявника в порядку встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати понесені заявником не відшкодовуються.

Outcome: approved