Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що він є спадкоємцем майна, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини ввійшли майнові права на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. Позивач вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті [PERSON] фактично проживав з ним та матір`ю [PERSON] однією сім`єю. Оформити спадщину у нотаріуса не вдалося у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. За таких обставин справи [PERSON] , як спадкоємець, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері [PERSON] , [INFO] , та смерті батька [PERSON] , [INFO] , шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній належно посвідчений правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності померлих на житловий будинок, виникла необхідність звернення до суду. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Чугуївської міської\~ради Чугуївського\~району Харківської\~області Горшков\~В.Д.\~надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі уповноважених осіб, рішення ухвалити згідно з вимогами чинного законодавства. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 листопада 1966 року Валовською сільською радою Криворожського району Дніпропетровської області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] , про що складено актовий запис № 23. Згідно копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.1967, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] . На момент смерті позивач та його мати [PERSON] були з ним зареєстровані, що підтверджується довідкою Чугуївської міської ради Харківської області № 90 від 17.04.2024 року. [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] . На дату смерті [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за вищезазначеною адресою. Після смерті [PERSON] відкрився спадок у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] своєчасно , у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини саме 19.06.2020 року звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області за прийняттям спадщини, та була заведена спадкова справа № 297/2020, відповідно до витягу зі спадкового реєстру № 60618469, сформований 19.06.2020 року. Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області було відмовлено в оформленні права власності через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, про що йому надано лист вих. №1057/02-14 від 11 липня 2025 року та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Органом приватизації житла Чугуївського районного виконавчого комітету Харківської області від 01 серпня 1995 року за №15/3, будинок за адресою : [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності. Комунальним підприємством «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами (А-1 житловий будинок, а - веранда , а1 - ганок; Б - сарай; В - сарай; Д - погріб; Е - убиральня; Ж - гараж; № хвіртка; № 2 - ворота; № 3 огорожа; №4 огорожа. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222, ч.ч. 1, 2 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Така обставина не дає позивачу можливості оформити право власності на Спадкове майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд приймає до уваги, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, а тому суд вважає, що позивач довів наявність у нього права на спадкування за законом на житловий будинок після смерті батька та матері.

Outcome: approved