Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 19.03.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №R01.00201.007766536, згідно якого Банк надає кредит у розмірі 13500,65 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно Графіку платежів. Кредит надається строком на 18 місяців, розмір процентної ставки 35,76% річних. АТ «Ідея банк» свої зобов`язання виконав повністю, натомість відповідач ухилилася від виконання своїх зобов`язань за Договором. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Свеа Фінанс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №R01.00201.007766536 у розмірі 24822,78 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Свеа Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 24822,78грн. та судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 07.07.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач ухвалу суду про відкриття провадження отримала 05.11.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подала, а встановлений для цього термін минув, заяв та клопотань до суду не надходило, отож підстав для відкладення справи немає. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 19.03.2021 між АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Кредитний договір №R01.00201.007766536. Відповідно до умов вказаного Договору (п.1.1, п.1.2) Банк надає відповідачу кредит у розмірі 13500,65грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно Графіку платежів. Кредит надається строком на 18 місяців, розмір процентної ставки 35,76% річних від залишку суми кредиту. У п. 6. Договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та погоджено, що загальна вартість кредиту складає 17653,57грн. (а.с.8-10). Також, в матеріалах справи міститься Заява-анкета, Паспорт споживчого кредиту, та Додаток до Паспорту споживчого кредиту у вигляді Графіку щомісячних платежів, які підписані [PERSON] та в яких містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. (а.с.11-15). До вказаного Договору позивачем додано Заяву про акцепт публічної оферти на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису, згоду повідомлення фізичної особи клієнта банку та згоду фізичної особи - суб`єкта кредитної історії, які підписані [PERSON] , що підтверджує особисте волевиявлення позичальника на укладення договору (а.с.18). Згідно заяви від 19.03.2021 [PERSON] просить надати реструктуризацію за кредитним договором від 29.05.2018 у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем (а.с.16). Згідно виписки від 25.07.2023 по кредитному Договору №R01.00201.007766536 вбачається, що [PERSON] було надано кредит на суму 13500грн, (зокрема для погашення кредитів № С-201-007033-19-980 від 01.10.2019 та № С-201-004612-18-980 від 29.05.2018) (а.с.20). Відповідно до наданого первісним кредитором АТ "Ідея Банк" розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 25.07.2023 заборгованість відповідача за Договором № R01.00201.007766536 від 19.03.2021 складає 24822,78 грн., з яких 13500,65грн. - заборгованість за основним боргом та 11322,13 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.19). 25.07.2023 між АТ«Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Росвен Інвест Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.21-28). На виконання умов Договору факторингу за отримані права вимоги за кредитними договорами ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатило АТ «Ідея Банк» грошові кошти у розмірі 11963508,00 грн. (а.с.29). Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 від 25.07.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № R01.00201.007766536 у розмірі 24822,78 грн., з яких 13500,65грн. - заборгованість за основним боргом та 11322,13 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.33). Рішенням єдиного учасника СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД №1 від 25.03.2024, назву товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (а.с.34). З наданих розрахунків вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між первісним кредитором АТ «Ідея Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем, виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 19.03.2021 Кредитного договору R01.00201.007766536. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 13500,65 грн. [PERSON] будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, що повністю підтверджується матеріалами справи. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками по Договору суду наданий розрахунок заборгованості станом на 25.07.2023, де розмір нарахованих відсотків складає 11322, 13 грн. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором, а отже суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки у такому розмірі не вбачається можливим. Однак, у п. 6. Договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та згідно якого проценти за користування кредитом складають 4152,92грн. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 4152,92грн. в межах строку дії договору (18 місяців), що і було погоджено сторонами. Отже, в цій частині суд задовольняє позовні вимоги частково. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1722,77 грн. (17653,57грн. х 2422,40грн. / 24822,78грн.)

Outcome: partial