Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 2014 року по кінець 2022 року позивач проживала цивільним шлюбом з відповідачем. Від даного цивільного шлюбу вони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . З кінця 2021 року позивач та відповідач проживають окремо. Проте запис про батька дітей у книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем позивачки, а по батькові батька дітей записано з її слів відповідності до частини першої статті 135 СК України, підтвердженням чого є відповідні свідоцтва про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER] та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00039823058 та №00039823508. Діти зареєстровані за по-батькові відповідача « [PERSON] » та « [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Відповідач не наполягав на внесенні записів про реєстрацію його батьком дітей. Після народження дітей позивач спілкувався з ними та проводив час, цікавився їх особистим життям. Відповідно до 128 СКУ батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на веб-порталі судової влади України. Заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надала. Третя особа надіслала суду заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представника, просили прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області, актовий запис № 31, де зазначено матір`ю дитини - [PERSON] , а батьком дитини - [PERSON] . Актовий запис за № 31 про народження [PERSON] , [INFO] , був складений Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Також, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області був складений актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , за № 53, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved