Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

24.03.2025 року позивач керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова Новіков Е.Ю. в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: СТ «НАДІЯ-7» про витребування у [PERSON] на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвалу №І, 0-1-:-0-3, ХХХVІ загальною площею 53,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 939765963101). Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2020 року керівник Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Споживчого товариства "Надія-7" (далі - СТ "Надія-7"), у якому просив: - визнати незаконним та скасувати пункт 11 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 №757/17; - визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.12.2017 № 5532-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та СТ "Надія-7", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. і зареєстрований в реєстрі за № 4756, скасувавши його державну реєстрацію; - зобов`язати СТ "Надія-7" повернути територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвалу № І, 0-1-:0-3, ХХХVІ загальною площею 53,2 м2, в житловому будинку літ. А-5, розташованому за адресою: [ADDRESS] , шляхом складання акта приймання-передачі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час прийняття Харківською міською радою оспорюваного рішення від 20.09.2017 № 757/17 (пункт 11 додатку) та у ході здійснення процедури відчуження спірного нерухомого майна комунальної власності і укладання оспорюваного договору купівлі-продажу від 28.12.2017 № 5532-В-С відповідачі порушили вимоги законодавства про приватизацію, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, що безпосередньо порушує права та інтереси територіальної громади м. Харкова. Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2021 у справі № 922/3066/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, мотивувальну частину оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 21.05.2021 змінено та викладено в редакції постанови апеляційного суду. Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що прокурором обрано неналежний спосіб захисту в частині скасування пункту 11 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 20.09.2017 № 757/17. Крім того, суд апеляційної інстанції виснував, що оскільки у даному випадку прокурор прагне повернення спірного нерухомого майна у володіння територіальної громади, то єдиною належною (ефективною) позовною вимогою є вимога про витребування спірного нерухомого майна на користь територіальної громади у фізичної особи [PERSON] , яка з 01.10.2020 є його фактичним власником та яку ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2021 за клопотанням відповідача 3 залучено до участі у справі у якості третьої особи. Як вбачається зі змісту судових рішень у справі №922/3066/20, 22.03.2017 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та СТ "Надія-7" укладено договір оренди № 2032 нежитлових приміщень підвалу № І, 0-1-:0-3, ХХХVІ загальною площею 53,2 кв.м, в житловому будинку літ. "А-5", розташованому за адресою: [ADDRESS] , яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Рішенням Харківської міської ради "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м Харкова" від 20.09.2017 №757/17 вирішено провести відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова шляхом викупу (згідно з додатком). Відповідно до пункту 11 додатку до рішення нежитлове приміщення підвалу в житловому будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , будинку літ. "А-5", загальною площею 53,2 кв.м. підлягали приватизації шляхом викупу СТ "Надія-7". 28.12.2017 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та СТ "Надія-7" укладено договір купівлі-продажу № 5532-В-С. Договір нотаріально засвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 4756. Разом з цим, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником спірних нежитлових приміщень підвалу № І, 0-1-:0-3, XXXVI загальною площею 53,2 кв.м, в житловому будинку літ. "А-5", розташованому за адресою: [ADDRESS] , з 01.10.2020 є фізична особа [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 465 від 01.10.2020 укладеного з продавцем приміщень, СТ "Надія-7". Отже, ухвалення судом рішення про повернення нежитлових приміщень територіальній громаді від СТ "Надія-7" не призвело б до поновлення прав територіальної громади на це майно, оскільки його останнім набувачем (володільцем) як на час судового розгляду справи № 922/3066/20 так і на теперішній час є [PERSON] . Нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] вибули з власності територіальної громади міста в порушення вимог ст.ст. 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» шляхом їх викупу орендарем, СТ «Надія-7», у позаконкурентний спосіб, за відсутності невід`ємних поліпшень орендованого майна в розмірі не менш як 25 відсотків його ринкової вартості. Так, на підставі договору оренди № 2032 від 22.03.2017, укладеного між Управлінням комунального майна та Споживчим товариством «Надія-7», у останнього в оренді перебували нежитлові приміщення підвалу № І, 0-1-:-0-3, ХХХVІ, загальною площею 53,2 кв.м., в житловому будинку літ. «А-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] . Положеннями п. 3.1. Договору передбачено, що вартість об`єкту оренди складала 113 200 грн. Відповідно до п. 5.2 Договору, орендар зобов`язаний здійснювати капітальний ремонт, реконструкцію, улаштування окремих входів у встановленому порядку, при наявності письмової згоди орендодавця, за окремими проектами, які розроблені спеціалізованими проектними організаціями і узгоджені з управлінням містобудування і архітектури Харківської міської ради до початку проведення робіт, при наявності відповідного рішення Харківської міської ради чи її виконкому. Згідно з п. 5.3. Договору, орендар має право за письмовою згодою орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, провадити невід`ємні поліпшення, які необхідні для здійснення господарської діяльності, що зумовлює підвищення його вартості. Якщо невід`ємні поліпшення майна зроблені за згодою орендодавця, орендар має право на відшкодування вартості необхідних витрат або зарахування їх вартості тільки у разі придбання об`єкта у власність. Поліпшення, зроблені без згоди орендодавця, які неможливо відокремити без пошкодження орендованого майна, не породжують зобов`язання орендодавця відшкодувати їх вартість. Сторонами 22.03.2017 складено Акт приймання - передачі спірних приміщень, відповідно до якого СТ «Надія-7» прийняла в орендне користування вищевказані нежитлові приміщення. 07.04.2017 голова споживчого товариства «Надія-7» звернувся до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради з листом за №18 від 07.04.2017 (вх. №5543 від 11.04.2017), у якому просить дозволити приватизацію вказаних приміщень. При цьому до вказаного листа не було долучено жодних документів, які б надавали право на таку приватизацію. За результатами розгляду зазначеного листа Харківською міською радою прийнято відповідне рішення, яким дозволено приватизувати вказаний об`єкт нерухомого майна шляхом викупу (п. 11 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 20.09.2017 №757/17). На виконання вказаного рішення до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради Споживчим товариством «Надія-7» подано заяву про приватизацію від 29.09.2017 № 3507. У подальшому, 26.09.2017 СТ «Надія-7» звернулося до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради з листом (вх. №14339 від 28.09.2017), у якому просить оцінку для приватизації вказаного майна провести суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] . На виконання вказаного листа Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради звертається до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] (лист від 29.09.2017 № 14911) з пропозицією провести оцінку вказаних нежитлових приміщень на підставі договору з СТ «Надія-7». Як наслідок, ФОП [PERSON] складено звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, затверджений Управлінням комунального майна 07.11.2017, відповідно до якого вартість вказаного майна станом на 30.09.2017 складає 101 500 грн. без ПДВ. Вивченням вказаного звіту встановлено, що будь-які відомості про те, що проводились ремонтні роботи у вказаних нежитлових приміщеннях, в тому числі невід`ємні поліпшення, відсутні. У подальшому, 28.12.2017 між СТ «Надія-7» та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради укладено договір купівлі-продажу № 5532-В-С, відповідно до якого товариство приватизувало вказані нежитлові приміщення за 101 500 грн. без ПДВ (121 800 грн. з ПДВ). Як наслідок, 23.04.2018 складено Акт прийому-передачі № 5432-В-С, який засвідчив факт передачі за вищевказаним договором купівлі-продажу нежитлові приміщення підвалу № І, 0-1-:-0-3, ХХХVІ, загальною площею 53,2 кв.м., в житловому будинку літ. «А-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] , та факт сплати коштів у повному обсязі за цим договором. Харківська міська рада наділена правом прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебуває у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради має право укласти відповідний договір купівлі-продажу, однак за умов дотримання відповідної процедури. Зокрема, такий продаж має бути проведений шляхом аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, а саме, продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. У даному випадку СТ «Надія-7» жодних поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна в оренді по день подачі заяви до міської ради для викупу, не здійснено, що підтверджується тим, що у звіті про оцінку майна, договорі оренди, договорі купівлі-продажу, заяві товариства з проханням надати дозвіл на приватизацію, а також в усій приватизаційній справі, будь-які відомості про такі поліпшення відсутні. Крім того, слід зауважити, що станом на момент укладення договору оренди від 22.03.2017 щодо передання об`єкта нерухомого майна в оренду ринкова вартість без ПДВ складала 113 200 грн, а станом на момент приватизації (дата оцінки станом на 30.09.2017) 101 500 грн без ПДВ, тобто вартість майна зменшилась. Вказане, також, свідчить про те, що жодних поліпшень, тим більше на 25 відсотків, не проводилось. З огляду на викладене, оскільки СТ «Надія-7» до органу приватизації не подавало документи, передбачені п. 2.2. Порядку, що містили б інформацію стосовно невід`ємних поліпшень, здійснених за час оренди, СТ «Надія-7» не були підтверджені підстави для застосування виключного випадку продажу комунального майна шляхом викупу орендарем об`єкту із відповідними поліпшеннями. Відтак, відчуження з комунальної власності нежитлових приміщень підвалу № І, 0-1-:0-3, ХХХVІ загальною площею 53,2 м2, в житловому будинку літ. А-5, розташованому за адресою: [ADDRESS] відбулось з порушенням вимог ст.ст. 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Крім того, зазначає, що укладення договору купівлі-продажу № 465 від 01.10.2020 між СТ "Надія-7" та [PERSON] відбулось через тиждень після подання прокурором позову у справі № 922/3066/20. На сайті «Судова влада України» наявні відомості про надходження та реєстрацію позову прокурора 22.09.2020. В Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.09.2020 судом оприлюднено ухвалу від 23.09.2020 про залишення без розгляду позову прокурора, в якій викладено не лише відомості про відповідачів, включаючи СТ "Надія-7", а й зміст позовних вимог прокурора. Таким чином, на час відчуження нежитлових приміщень [PERSON] вже існував судовий спір щодо цього майна. договір купівлі-продажу спірних приміщень № 465 від 01.10.2020 підписаний зі сторони продавця головою правління СТ "Надія-7" [PERSON] . Згідно з відомостями ЄДРПОУ, [PERSON] є засновником СТ "Надія-7" (код ЄДРПОУ 33292563) разом з [PERSON] та [PERSON] . У свою чергу, відповідач [PERSON] є засновником Споживчого товариства "ГОРПО-ПЛЮС" (код ЄДРПОУ 33292537) разом з [PERSON] та [PERSON] . Отже, відповідач [PERSON] та засновники СТ "Надія-7" є пов`язаними між собою особами. Більш того згідно відомостей офіційного сайту Верховної Ради України, розміщених за посиланням https://www.rada.gov.ua/news/news_kom/248263.html, відкриті дані це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизовану обробку електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Вони допомагають забезпечити прозорість роботи державних органів, вдосконалювати державні сервіси, боротись з корупцією. На їх основі вже створено певні онлайн-сервіси та аналітичні модулі. Саме такий сервіс запустила платформа Clarity Project. Clarity Project це база відкритих даних і система аналітики публічних закупівель, що дозволяє на підстав аналізу Державних реєстрів, перелік яких міститься за посиланням https://clarity-project.info/about моніторинг використання публічних коштів і виявлення корупційних схем, встановлення пов`язаності осіб. Вивченням загальнодоступних даних аналітичної програми «Clarity Project» з перевірки контрактів, контрагентів та зв`язків між ними, встановлено, що СТ «Надія -7» та СТ "ГОРПО-ПЛЮС" є правонаступниками однієї організації ТОВ «Горкооптторг» (30290590). Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити позовну заяву та витребувати нежитлові приміщення у [PERSON] 12.05.2025 року від представника третьої особи СТ «Надія-7» - адвоката Рижкова І.П. до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що предметом позову у справі №953/2729/25 є позовна вимога Керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради про витребування у [PERSON] на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради Спірне майно. На сторінках 11-12 позовної заяви Прокурор зазначає, що волі власника Спірного майна, Харківської міської територіальної громади, на його відчуження не було, а отже є підстави для витребування спірних нежитлових приміщень на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради відповідно до ст. 387 ЦК України. В обґрунтування цього Прокурор посилається на висновок Верховного Суду, викладений у пункті 53 постанови від 09.10.2024 у справі №922/3838/21, а саме що задоволення вимоги про витребування майна не ставиться у залежність від задоволення вимоги, зокрема, про визнання договору недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Однак, посилання Прокурора на вказаний висновок Верховного Суду в аспекті обставин справи №953/2729/25 є безпідставним. Правовідносини у справі №922/3838/21 та справі №953/2729/25 не є подібними, оскільки, як зазначив Верховний Суд в постанові від 09.10.2024 у справі №922/3838/21, оскільки ТОВ «Йокатта Фудз» набуло право власності на спірне нерухоме майно на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 18.12.2018 до статутного капіталу від [PERSON] , який є учасником відповідача-4 (тобто ТОВ «Йокатта Фудз»), останній також не може вважатися добросовісним набувачем цього майна (пункт 66). На підставі рішення учасника від 18.12.2018 №18/12-18 ТОВ «Йокатта Фудз» затверджено результати внесення додаткового вкладу [PERSON] шляхом внесення ним належного йому на праві власності нерухомого майна, затверджено збільшений розмір статутного капіталу ТОВ «Йокатта Фудз», затверджено розмір та номінальну вартість часток учасників ТОВ «Йокатта Фудз» з урахуванням фактично внесеного додаткового вкладу. Відповідно до вказаного рішення, частка учасника товариства [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Йокатта Фудз» складає 2,75 % номінальною вартістю 141 600,00 грн (пункт 69). Верховний Суд зазначає, що усі особи, які набули право участі у товаристві після його державної реєстрації, є учасниками товариства, які відповідно до статей 5, 6 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» наділяються відповідними правами та обов`язками, та відповідно здатністю впливати на процес прийняття рішень і діяльність цього товариства, яке здійснює підприємницьку діяльність, та відповідно є пов`язаними з таким товариством особами (пункт 70). За таких обставин обізнаність про незаконність набуття спірного нерухомого майна в процесі його приватизації ФОП [PERSON] , який є пов`язаною особою з відповідачем-4, безумовно свідчить про обізнаність ТОВ «Йокатта Фудз» про те, що відповідач-3 не мав права на відчуження такого майна, переданого до статутного капіталу відповідача-4 (пункт 71). Таким чином, правовідносини у справі №922/3838/21 та справі №953/2729/25 мали б ознаки подібних якщо б [PERSON] була учасником СТ «НАДІЯ-7», однак вона не учасником. Крім того, прокурор стверджує, що [PERSON] є недобросовісним набувачем Спірного майна, однак прокурор вдається до перекручування реальних фактів та намагається створити у суду помилкове враження щодо подій, пов`язаних з відкриттям провадження у справі №922/3066/20 та укладенням Договору від 01.10.2020. По-перше, позовна заява Прокурора, подана до Господарського суду Харківської області у справі №922/3066/20, датована 22.09.2020. На підтвердження направлення копії позовної заяви та долучених до неї доказів на адресу СТ «НАДІЯ-7» прокурором було подано до суду накладну за трек-номером 6102408833751 від 18.09.2020 року та опис вкладення до цінного листа за цим трекномером. Однак, цінний лист за вказаним трек-номером не був вручений СТ «НАДІЯ-7», повернувся відправнику та у зв`язку з його не отриманням відправником був направлений на зберігання до відділення 61399, що підтверджується трекінгом вказаного листа з сайту АТ «Укрпошта». Ухвала Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 про відкриття провадження у справі №922/3066/20 була направлена на адресу СТ «НАДІЯ-7» поштовим конвертом з трек-номером 6102253396740. Як свідчить трекінг вказаного листа з сайту АТ «Укрпошта», ухвала Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 про відкриття провадження у справі №922/3066/20 була отримана СТ «НАДІЯ-7» 09.10.2020. Підсумовуючи вищенаведене, на час укладання Договору від 01.10.2020 ані СТ «НАДІЯ-7», ані [PERSON] не знали та не могли знати про існування судового спору щодо Спірного майна. Натомість твердження СТ «НАДІЯ-7» про свідоме введення Прокурором суду в оману щодо обставин справи ґрунтується на тому, що всі вищеперелічені обставини були викладені у відзиві СТ «НАДІЯ-7» від 15.04.2021 у справі №922/3066/20, а докази наявні в матеріалах вказаної справи та відомі прокурору. На час укладання Договору від 01.10.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості про права інших осіб на Спірне майно або обтяження Спірного майна. Враховуючи викладене, [PERSON] набула право на Спірне майно як вільне від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень, а тому витребування в неї Спірного майна на підставі ст. 388 ЦК України неправомірне. СТ «НАДІЯ-7» не отримувало позовної заяви прокурора від 22.09.2020 у справі №922/3066/20, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 про відкриття провадження у справі №922/3066/20 отримало тільки 09.10.2020, тобто через 9 днів після укладення Договору від 01.10.2020. Тобто, ні керівник СТ «НАДІЯ-7», ні засновники СТ «НАДІЯ-7» не знали про існування спору щодо Спірного майна на день укладення Договору від 01.10.2020. Крім того, як зазначає сам Прокурор, [PERSON] не входить до кола учасників СТ «НАДІЯ-7». Є безпідставним посилання Прокурора в обґрунтування вказаного твердження на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22.01.2021 у справі №922/623/20. Правовідносини у справі №922/623/20 та справі №953/2729/25 не є подібними. У справі №922/623/20 прокурор звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та фізичної особи - підприємця [PERSON] з позовними вимогами, аналогічними до позовних вимог Прокурора у справі №922/3066/20, однак не аналогічними до позовної вимоги Прокурора у справі №953/2729/25. У зв`язку з вищевикладеним, просив відмовити в задоволенні позову. 13.05.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Субочева С.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора в повному обсязі, зважаючи на наступне. Предметом позову у справі є позовна вимога Прокурора про витребування у [PERSON] на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень підвалу №І, 0-1-:0-3, ХХХVI загальною площею 53,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] (надалі також - Спірне майно). [PERSON] була залучена до участі у справі №922/3066/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів за заявою СТ «НАДІЯ-7» ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2021 року. Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2021 року у позові відмовлено повністю. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2021 у справі №922/3066/20 залишено без задоволення. Мотивувальну частину рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2021 у справі №922/3066/20 змінено, виклавши її в редакції цієї постанови. В решті рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2021 року у справі №922/3066/20 залишено без змін. В мотивувальній частині постанови від 30.09.2024 у справі №922/3066/20 суд апеляційної інстанції зазначив, що відчуження спірного нерухомого майна Споживчим товариством «НАДІЯ-7» на користь фізичної особи [PERSON] відбулося 01.10.2020, тобто до відкриття провадження у цій справі (05.10.2020). При цьому, прокурор у позові не визначив [PERSON] як співвідповідача та в ході розгляду справи судом першої інстанції не заявляв клопотання про її залучення до участі у справі як співвідповідача в порядку ст. 48 ГПК України. В мотивувальній частині позову Прокурор зазначив, що оскільки волі власника, Харківської міської територіальної громади, на відчуження Спірного майна не було, є підстави для витребування спірних нежитлових приміщень на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради відповідно до статті 387 ЦК України. Стаття 387 ЦК України встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Вказане твердження Прокурора є необґрунтованим та безпідставним, оскільки, про що безпосередньо вказано в позовній заяві, [PERSON] набула право власності на Спірне майно на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01.10.2020 (надалі також - Договір від 01.10.2020), укладеного з Споживчим товариством «НАДІЯ-7». Тобто, [PERSON] набула право власності на Спірне майно законно, на належній правовій підставі. Відповідач зазначає, що вищевикладений правочин є належним, реальним та такими, що був вчинений з законною та легітимною метою, за наявності для цього правових підстав, а саме з метою вільного розпорядження об`єктами права власності, виконані не на шкоду жодній особі, не обтяженими жодними заборонами чи вимогами, та з метою підтримання власного фінансового становища, а також за обставин, коли Відповідач не знав і не був обізнаний із пред`явленням жодних вимог, а тим паче за відсутністю судового рішення, у якому Відповідача або спірні об`єкт нерухомості було обтяжено. Прокурор стверджує, що недобросовісність набуття Спірного майна [PERSON] підтверджується декількома обставинами, які, на переконання відповідача, не існують, а має місце намагання Прокурора створити в суду хибне уявлення щодо реальних обставин справи. Прокурор стверджує, що [PERSON] та засновники СТ «НАДІЯ-7» є пов`язаними особами (абзац 8 стор. 17 - початок стор. 18 позову) виходячи з того, що [PERSON] є засновником Споживчого товариства «ГОРПО-ПЛЮС» (код в ЄДРПОУ 33292537) разом з [PERSON] та [PERSON] , які, в свою чергу, є засновниками СТ «НАДІЯ-7». З огляду на викладені обставини та їх тлумачення на власний розсуд, Прокурор приходить до висновку, що [PERSON] знала чи могла знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в т.ч. про те, що продавець не мав права відчужувати майно, і це може свідчити про недобросовісність набувача. Згідно з визначенням, наведеним в підпункті 14.1.159 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть вплинути на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: б) для фізичної особи та юридичної особи: фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків; фізична особа має право призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган такої юридичної особи або призначати (обирати) не менш як 50 відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; фізична особа здійснює повноваження одноособового виконавчого органу в такій юридичній особі; фізична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; фізична особа є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи; сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від фізичної особи, наданих юридичній особі, та/або будь-яких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших фізичних осіб, наданих юридичній особі, які надаються під гарантії цієї фізичної особи, перевищують суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду). Виходячи з наведеного визначення, громадяни України [PERSON] та [PERSON] є пов`язаними особами як з СТ «НАДІЯ-7», так і з СТ «ГОРПО-ПЛЮС» (код в ЄДРПОУ 33292537). В той же час [PERSON] є пов`язаною особою з СТ «ГОРПО-ПЛЮС» (код в ЄДРПОУ 33292537) і не є пов`язаною особою з СТ «НАДІЯ-7». Спірне майно придбано [PERSON] за платним правочином, оскільки згідно з Договором від 01.10.2020 вартість Спірного майна складає 300 640 грн., яка була повністю сплачена [PERSON] на користь СТ «НАДІЯ-7», що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк», долученими до даного відзиву. Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 388 ЦК України, яка регулює питання, пов`язані з реалізацією власником права на витребування майна від добросовісного набувача. [PERSON] набула право власності на Спірне майно 01.10.2020 року на підставі укладеного з СТ «НАДІЯ-7» Договору від 01.10.2020. За станом на час звернення Прокурора з позовом до Київського районного суду м. Харкова [PERSON] як добросовісний набувач володіє Спірним майном більше 4 років, тобто тривалий час, а тому позбавлення її права власності може призвести до непропорційного втручання у мирне володіння майном. Крім того, 13.05.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху та встановлення керівнику Київської окружної прокуратури міста Харкова строку на подання до суду документів, що підтверджують здійснення оцінки спірного майна- нежитлових приміщень підвалу №І, 0-1-:0-3, ХХХVI загальною площею 53,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] , яка здійснена в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви, та підтвердження внесення прокурором на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості нежитлових приміщень підвалу №І, 0-1-:0-3, ХХХVI загальною площею 53,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] , згідно оцінки, яка здійснена в порядку, визначеному законом. 20.05.2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка мотивована наступним. 22.09.2020 керівник Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Споживчого товариства «Надія-7» (далі - СТ «Надія-7»). Однак, вже 01.10.2020 спірні приміщення були продані СТ «Надія-7» [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №465 від 01.10.2020. Укладення договору купівлі-продажу № 465 від 01.10.2020 між СТ "Надія-7» та [PERSON] відбулось через тиждень після подання прокурором позову у справі № 922/3066/20. На сайті «Судова влада України» наявні відомості про надходження та реєстрацію позову прокурора 22.09.2020. В Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.09.2020 судом оприлюднено ухвалу від 23.09.2020 про залишення без руху позову прокурора, в якій викладено не лише відомості про відповідачів, включаючи СТ "Надія-7", а й зміст позовних вимог прокурора. Таким чином, на час відчуження нежитлових приміщень [PERSON] вже існував судов спір щодо цього майна. Договір купівлі-продажу спірних приміщень № 465 від 01.10.2020 падписаний зі сторони продавця головою правління СТ «Надія-7» [PERSON] . Згідно з відомостями ЄДРПОУ, [PERSON] є засновником СТ «Надія-7» (код ЄДРПОУ 33292563) разом з [PERSON] та [PERSON] . У свою чергу, відповідач [PERSON] є засновником СТ «ГОРПО-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33292537) разом з [PERSON] та [PERSON] . Отже, відповідач [PERSON] та засновники СТ «Надія-7» є пов`язаними між собою особами. Порушення Харківською міською радою умов та порядку приватизації призвели не тільки до можливих економічних збитків (недоотримання територіальною громадою коштів від відкритого продажу майна конкурентним способом), а позбавили інших зацікавлених фізичних та юридичних осіб можливості придбати комунальне майно на відкритому конкурсі, створили для них і орендаря несправедливі умови конкуренції на ринку продажу комунального майна. При цьому орендар, відповідно, отримав непередбачені законом привілеї викупити майно неконкурентним способом. Харківська міська рада, розпорядившись таким чином спірними приміщеннями, діяла всупереч суспільним інтересам, поставивши в нерівні умови орендаря, який орендував комунальне майно і не здійснив його невід`ємних поліпшень, і інших потенційних покупців комунального майна, фактично протиправно позбавивши останніх права на участь у приватизації. Факт незаконного вибуття спірного нерухомого майна з комунальної власності внаслідок порушення процедури приватизації встановлено судовими рішеннями справі № 922/3066/20. Крім того, 20.05.2025 від позивача до суду надійшли пояснення щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху. В обґрунтування пояснень зазначає, що прокурором у позовній заяві викладено вимогу про витребування майна від недобросовісного набувача. Законом № 4292-ІХ від 12.03.2025 ст. 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 4292-ІХ передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку витребування чи визнання права. 3 системного аналізу вказаних норм закону, які мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцево самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна вбачається, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд виносить рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. При цьому приймаючи рішення про витребування майна, суд вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Перерахування грошових коштів здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Таким чином, внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для подальшого розгляду справи про витребування майна у добросовісного набувача. Невчинення таких дій унеможливлює винесення позитивного рішення у справі та, як наслідок, поновлення порушеного права держави або територіальної громади, за захистом якого звернувся прокурор. При цьому, абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права. Стаття 177 ЦПК України лише встановлює вимоги до процесуального документа позовної заяви. Таким чином, положення абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України не мають зворотної дії в часі. 27.05.2025 року від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, які мотивовані наступним. Хоча в відповіді на відзив Прокурор прямо не зазначає про те, що ним визнаються обставини справи, наведені відповідачем у відзиві від 13.05.2025, однак за змістом відповіді на відзив Прокурор не наводить їх спростування. Отже, відповідач вважає, що Прокурором вони визнаються. Заперечення ж Прокурора зводяться лише до двох тезисів, які є необґрунтованими та відхиляються відповідачем виходячи з наступного. Наполягаючи на тому, що [PERSON] повинна була до укладання Договору від 01.10.2020 перевірити відомості щодо існування судового спору щодо Спірного майна на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та в Єдиному державному реєстрі судових рішень Прокурор посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в пункті 11.8 постанови від 08.11.2023 у справі №607/15052/16-ц. Дійсно, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Однак, суд має застосовувати до спірних правовідносин в конкретній справі не будьякий висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, а тільки викладений в подібній справі. Наведений висновок можна зробити на підставі аналізу положень ч.4 ст. 263 ЦПК України у взаємозв`язку зі змістом пунктів 1-3 ч. 2 ст. 389 ЦПК України, про що більш детально викладено в поясненнях СТ «Надія-7» від 11.05.2025 року (пункт 2.1 пояснень). Натомість на сторінках 5-6 відповіді на відзив від 19.05.2025 Прокурор, на переконання відповідача свідомо, спрямовує увагу суду на те, що відчуження Харківською міською радою, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Спірного майна на користь СТ «Надія-7» з порушенням процедури приватизації є достатньою підставою для дотримання справедливої рівноваги між інтересами Харківської міської територіальної громади, та необхідністю дотримання фундаментальних прав відповідача як власника. Однак, [PERSON] не була учасником приватизації та є добросовісним набувачем, яка відкрито володіє Спірним майном більше чотирьох років. Залишається тільки констатувати, що Прокурором не спростовано доводи відповідача, а обрана ним стратегія у справі полягає з відведенні уваги суду виключно на дії Харківської міської ради та СТ «Надія-7» та намагання ототожнення [PERSON] з ними, що, безумовно, є безпідставним. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.06.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача СТ «Надія-7» - адвоката Рижкова І.П. про залишення позовної заяви без розгляду. 03.07.2025 року до суду від представника Харківської міської ради Марченко М.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне. Приватизація нежитлових приміщень підвалу № І, 0-1-:-0-3, ХХХVІ загальною площею 53,2 кв.м, в житловому будинку літ. А-5, розташованому за адресою: [ADDRESS] , була проведена шляхом викупу орендарем - Споживчим товариством «НАДІЯ-7» на виконання пункту 11 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 № 757/17 «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова». Між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та СТ «НАДІЯ-7» було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 5532-ВС, посвідчений 28 грудня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 4756. Рішення прийняте на черговій сесії ради, дана сесія є правомочною, вказане питання було включено в порядок денний сесії, проводились доповідь і обговорення проектів рішень, голосування і за його результатами більшістю голосів присутніх депутатів, рішення було прийняте. Таким чином, Харківською міською радою та Управлінням комунального майна та приватизації повністю дотримано спосіб та порядок проведення процедури приватизації нежитлових приміщень. Правомірність дій Харківської міської ради та Управлінням комунального майна та приватизації також підтверджується Висновком експерта в галузі права щодо окремих питань приватизації комунального майна. Звертаючись з позовом у цій справі прокурор не зазначив жодну із передбачених ст. 388 ЦК України підстав для витребування майна від добросовісного набувача, яка має бути застосована в даному випадку (з дотриманням принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини). Виходячи зі змісту позовної заяви у справі № 953/2729/25 вимога прокурора про витребування майна ґрунтується виключно на «необхідності задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо вибуття майна з володіння територіальної громади». Прокурором не доведено незаконність переходу права власності на нежитлові приміщення від Споживчого товариства «Надія-7» до [PERSON] . В даному випадку у разі застосування такого заходу, як витребування майна, не буде дотримано необхідного балансу, це потягне за собою виключно негативні наслідки, а відповідач у вказаній справі понесе «індивідуальний і надмірний тягар». Харківська міська рада наполягає, що прокурором не визначено, в чому полягає порушення інтересів держави, не обґрунтовано необхідність їх захисту. Звертаючись з позовом у цій справі прокурор не зазначив жодну із передбачених ст. 388 ЦК України підстав для витребування майна від добросовісного набувача, яка має бути застосована в даному випадку (з дотриманням принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини). Водночас, прокурором взагалі не наведено й обставин, які б могли свідчити про недобросовісність відповідача [PERSON] . В судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні позовних вимог та просила витребувати нежитлові приміщення у [PERSON] . Представник Харківської міської ради Марченко М.С. просила відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначила, що прокурором не доведено незаконність переходу права власності, крім того прокурор звернувся до суду поза межами позовної давності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Субочев С.Ю. просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи адвокат Рижков І.П. просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 3 статті 24\~Закону України\~"Про\~місцеве самоврядування\~в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до статті 143\~Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Згідно зі статтею 172\~Цивільного кодексу\~України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Частиною 1 статті 60\~Закону України\~"Про\~місцеве самоврядування\~в Україні" встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно з частиною 5 статті 60\~Закону України\~"Про\~місцеве самоврядування\~в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування й оренду. Відповідно до частини 4 статті 3\~Закону України\~"Про\~приватизацію державного\~майна" (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування. Статтею 15\~вказаного Закону визначені способи приватизації, зокрема, шляхом: продажу об`єктів приватизації на аукціоні (у тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу об`єктів приватизації за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону (далі - конкурс); продажу акцій (часток, паїв), що належать державі у господарських товариствах, на аукціоні, за конкурсом, на фондових біржах та іншими способами, що передбачають загальнодоступність та конкуренцію покупців; продажу на конкурсній основі єдиного майнового комплексу державного підприємства, що приватизується, або контрольного пакета акцій акціонерного товариства при поданні покупцем документів, передбачених частиною першою статті 12 цього Закону; викупу об`єктів приватизації, продажу акцій на міжнародних фондових ринках, у тому числі у вигляді депозитарних розписок; іншими способами, які встановлюються спеціальними законами, що регулюють особливості приватизації об`єктів окремих галузей. Згідно із статтею 16-2 Закону України Закону України\~"Про\~приватизацію державного\~майна" (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) викуп акцій (часток, паїв), що належать державі в статутному капіталі господарських товариств, інших господарських організацій та підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, здійснюється відповідно до законодавства з питань приватизації та з урахуванням установчих документів таких товариств. Викуп об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) ". Статтею 4 Закону України\~"Про\~приватизацію невеликих\~державних підприємств\~(малу\~приватизацію)" (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими радами. Частиною 6 статті 60\~Закону України\~"Про\~місцеве самоврядування\~в Україні" встановлено, що доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Таким чином, орган місцевого самоврядування, її виконавчий комітет, міський голова (в межах їх компетенції) у спірних правовідносинах реалізують права власника майна, що перебуває у комунальній власності, щодо володіння, користування та розпорядження таким майном на підставі та у порядку, визначеному чинним законодавством України. 21.06.2017\~Харківською міською\~радою на\~13\~сесії 7\~скликання прийнято\~рішення №\~691/17\~Про програму\~приватизації та\~відчуження об`єктів\~комунальної власності\~територіальної громади\~м.\~Харкова на\~2017-2022\~рр. (Рішення розміщено в Єдиному міському реєстрі актів Харківської міської ради, міського голови та виконавчих органів ради за посиланням: https://doc.city.kharkiv.ua/ (надалі- Програма). Відповідно до пункту 1.1 Програми, вона розроблена відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України Про місцеве самоврядування в Україні, Про приватизацію державного майна, Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) та інших законодавчих актів, що регулюють питання власності. Основними принципами індивідуальної приватизації та відчуження є: досягнення максимального економічного ефекту від продажу об`єкта комунальної власності; вибір способу приватизації об`єкта; виявлення перешкод в приватизації; індивідуальний підхід при підготовці об`єкта до приватизіції та прийняття рішень про приватизацію; визначення економічної доцільності приватизації об`єкта (пункт 2.2. Програми). Відповідно до пункту 3.3 Програми, приватизацію об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова здійснюється способами, що визначаються законодавством України і цією Програмою. Згідно з пунктами 3.4 Програми, викуп, як один з видів приватизації, застосовується щодо об`єктів комунальної власності, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими та нормативними актами, а також щодо тих, які не продано на аукціоні, за конкурсом. Таким чином, порядок та процедура приватизації комунального майна на момент виникення спірних правовідносин стосовно відчуження майна належного територіальній громаді м. Харкова, та зокрема прийняття рішення Харківської міської ради від 20.09.2017 р. № 757/17 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади" визначалась Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", який втратив чинність на підставі пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", що набрав чинності 07.03.2018р., та Програмою приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, затвердженою рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 р. №691/17. 20.09.2017 р. Харківською міською радою 7 скликання прийнято рішення № 757/17 Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, згідно з яким з метою найбільш ефективного використання нежитлового фонду м. Харкова та поповнення бюджету міста Харкова, на підставі Законів України Про приватизацію державного майна, Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), "Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва", статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017р. №691/17,

Outcome: dismissed