Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в якому вказує, що 31 липня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 861682529 за умовами якого було надано відповідачу кошти в розмірі 10000.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 23540.12 гривень. 28 листопада 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу за умовами якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року. 05 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 за умовами якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року. 08 липня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 08/07/25-Е за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року в розмірі 23540.12 гривень. Ухвалою від 02 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 31 липня 2019 року між кредитодавцем - товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та - [PERSON] укладено договір № 861682529 за умовами якого: - Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 10000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п.1.4. цього Договору /п.1.1./; - строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 23 днів /п.1.2./; - Кредит надається строком на 23 днів /п.1.3./; - нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 0,68 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору /п.1.4./; - з врахуванням положень п.1.4 Договору Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 248,20 відсотків річних /п.1.5./; - розрахунок сукупної вартості Кредиту та Термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору /п.1.6./; Товариство має право: - вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором; - укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою /п.2.1./. /а.с.26-27/ Згідно Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до Договору № 861682529 від 31 липня 2019 року: - сторони погодили наступний Графік розрахунків: - термін платежу - 23 серпня 2019 року; - сума кредиту - 10000.00 гривень; - нараховані проценти - 1564.00 гривень; - до сплати -11564.00 гривень. Сукупна вартість Кредиту складає 115,64% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 11564 грн. 00 коп. та включає в себе: - проценти за користування Кредитом 15,64% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 1564 грн. 00 коп. (у грошовому виразі); - суму Кредиту 10000 грн.(у грошовому вираженні). /а.с.27/ Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» визначено порядок і умови надання Кредитодавцем грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і Клієнтом. Ці Правила є пропозицією укласти Електронний договір та розміщені Кредитодавцем на Сайті Кредитодавця, а також є доступними для ознайомлення в Інформаційно-телекомунікаційній системі при подачі Заявки. /а.с.20-23/ В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 31 липня 2019 року зазначено загальну інформацію, персональні дані, адресу проживання [PERSON] та номер карти: 4149-51ХХ-ХХХХ-4986. /а.с.19/ Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», позичальник - [PERSON] , персональні дані позичальника, сума кредиту - 10000.00 гривень, строк кредитування - 23 дні, процентна ставка - 1.700 % в день. Заявка подана 31 липня 2019 року о 12.47 годині, акцепт угоди позичальником - одноразовий ідентифікатор R858МХ7М, відправлено позичальнику 31 липня 2019 року о 13:06:00, номер телефону [NUMBER] , перераховано грошові кошти 31 липня 2019 року 13:29:01. /а.с.12/ Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» надано алгоритм дій споживача стосовно укладання кредитних договорів. /а.с.10-11, 13-18/ Згідно платіжного доручення № 87d92765-d64f17de-988c-d4b003a22498 від 31 липня 2019 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів в розмірі - 10000.00 гривень на картковий рахунок [NUMBER] , згідно договору № 861682529 від 31 липня 2019 року, [PERSON] . /а.с.9/ Як вбачається з довідки, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», на виконання кредитного договору № 861682529 від 31 липня 2019 року, укладеним між Позичальником/Отримувачем - [PERSON] , та Кредитодавцем/Платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: Надавач платіжних послуг Платника: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Код банку (МФО): 305299, Код за ЄДРПОУ: 14360570; Надавач платіжних послуг Отримувача: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Код банку (МФО): 300335, Код за ЄДРПОУ: 14305909; Особа Платника: товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Код ЄДРПОУ 38569246; Особа Отримувача: [PERSON], РНОКПП [NUMBER] ; Рахунок Платника: [NUMBER] ; Транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувачу: [NUMBER] ; Рахунок/платіжна карта Отримувача: [NUMBER], Термін дії: 07.2023; Сума платіжної операції: 10000,00 грн.; Ідентифікатор платіжної операції: 87d92765-d64f-47de-988c-d4b003a22498; Дата ініціювання платіжної інструкції: 31.07.2019 13:28:51; Дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 31.07.2019 13:29:01. /а.с.80/ Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року станом на 29 жовтня 2019 року становить 24071.84 гривень, а саме: - 9974.00 гривень тіло кредиту; - 114097.84 гривень відсотки. /а.с.36-37/ 28 листопада 2018 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до пункту 2.1 якого: - клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах визначених цим договором. /а.с.59, 62-65, 66-67/ Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжувався додатковими угодами: - № 19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року; - № 26 від 31 грудня 2020 року - до 31 грудня 2021 року; - № 27 від 31 грудня 2021 року - до 31 грудня 2022 року; - № 31 від 31 грудня 2022 року - до 31 грудня 2023 року; - № 32 від 31 грудня 2023 року - до 31 грудня 2024 року. /а.с.67-74/ Відповідно до Реєстру прав вимоги № 50 від 29 жовтня 2019 року, на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 681, [PERSON] , договір № 861682529 від 31 липня 2019 року, заборгованість по основному боргу - 9974.00 гривень, заборгованість по відсотках - 14097.84 гривень, загальна заборгованість - 24071.84 гривень. /а.с.60-61/ Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року станом на 29 жовтня 2019 року становить 23540.12 гривень, а саме: - 9974.00 гривень тіло кредиту; - 13566.12 гривень відсотки. /а.с.35/ 05 серпня 2020 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно п.2.1. - клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. Додатковими угодами № 2 від 03 серпня 2021 року, № 3 від 30 грудня 2022 року, продовжено до 30 грудня 2024 року строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року. /а.с.50, 53-55, 56-58/ Відповідно до Реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року, на умовах договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржника: - № 701, [PERSON] , договір № 861682529 від 31 липня 2019 року, заборгованість по основному боргу - 9974.00 гривень, заборгованість по відсотках - 13566.12 гривень, загальна заборгованість - 23540.12 гривень. /а.с.51-52/ 08 липня 2025 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, згідно п.1.1 якого: - за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком 1 є невід`ємною частиною Договору. /а.с.38-40, 45-49/ Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступає фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» право вимоги до боржника: - № 1243, [PERSON] , договір № 861682529 від 31 липня 2019 року, сума боргу - 30886.12 гривень, прострочене тіло - 9974.00 гривень, прострочені відсотки - 13566.12 гривень, пеня, штрафи - 7346.00 гривень. /а.с.43-44/ Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року, позичальник [PERSON] , станом на 31 липня 2025 року заборгованість складає - 30886.12 гривень, а саме: - 9974.00 гривень прострочене тіло; - 13566.12 гривень прострочені відсотки; - 7346.00 штрафні санкції. /а.с.34/ На виконання ухвали суду про витребування доказів, акціонерним товариством «Райффайзен Банк» повідомлено: - банківська картка № [NUMBER] емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - номер телефону [NUMBER] зазначено в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - повний номер рахунку маска Картки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). /а.с.101/ У Виписці про рух коштів по КР рахунку [NUMBER] (Банківська картка № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 31 липня 2019 року по 05 серпня 2019 року наявна інформація про зарахування 31 липня 2019 року коштів у розмірі 10000.00 гривень. /а.с.102/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 861682529 від 31 липня 2019 року в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 29 жовтня 2019 року виникла заборгованість в сумі 24071.84 гривень, а саме: - 9974.00 гривень тіло кредиту; - 14097.84 гривень відсотки /а.с.36-37/. В подальшому, на підставі договору факторингу, право вимоги за даним кредитним договором перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» в розмірі 24071.84 гривень /а.с.60-61/ та на підставі договору факторингу, право вимоги за кредитним договором № 861682529 від 31 липня 2019 року в розмірі - 23540.12 гривень, а саме: - 9974.00 гривень тіло кредиту; - 13566.12 гривень відсотки /а.с.51-52/ перейшло від товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». На підставі договору факторингу від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» правомірно перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 861682529 від 31 липня 2019 року в розмірі - 30886.12 гривень, а саме: - 9974.00 гривень тіло кредиту; - 13566.12 гривень відсотки; - 7346.00 пеня, штрафи /а.с.43-44/ перейшло до позивача на підставі договору факторингу, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості в розмірі 23540.12 гривень. Таким чином, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23540.12 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: - Договір про надання правової допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» /а.с.32-33/; - додаткову угоду № 25770545148 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25 від 09 липня 2025 року /а.с.31/; - акт прийому передачі наданих послуг від 17 липня 2025 року, виконаних Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , а саме: - складання позовної заяви 5000.00 гривень; - вивчення матеріалів 1000.00 гривень; - підготовка адвокатського запиту 500.00 гривень; підготовка та подача клопотання - 500.00 гривень, всього 7000.00 гривень /а.с.30/. В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Таким чином, позивачем доведено, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу при зверненні до суду в розмірі 7000.00 гривень, при цьому відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а тому суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000.00 гривень підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути вказані витрати на користь позивача. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.81/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved