Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ "Споживчий центр") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 27.01.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферта) №26.01.2025-100000109. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 29000,00 грн строком на 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 15.06.2025. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 65262,32 грн, що складається із: основного боргу в розмірі 26787,12 грн, 26295,20 грн проценти, 12180,00 неустойка, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". 30.09.2025 вищезазначена позовної заява надійшла до Семенівського районного суду Полтавської області за підсудністю на підставі ухвали Київського районного суду міста Полтави від 05.09.2025 за зареєстрованим місцем проживанням відповідачки [PERSON] . Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 03.10.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення її недоліків шляхом надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачці копій поданих до суду документів за її належною зареєстрованою адресою. 10.01.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача ТОВ "Споживчий центр" Мохира Я.В. про усунення недоліків по справі. Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 15.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначене на 24.11.2025. Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без участі представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 8). Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулися до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.74). В силу положень ст.\~131\~ЦПК\~України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання 24.11.2025 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.01.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) №26.01.2025-100000109. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 29000,00 грн строком на 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 15.06.2025. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 4350,00 грн, - 15 % від суми кредиту. Договором не\~передбачено змін\~в умовах\~надання фінансової\~послуги,\~щодо якої\~укладено договір,\~крім продовження\~(пролонгації)\~строку кредитування\~та строку\~виплати кредиту\~у порядку,\~передбаченому договором.\~Протягом строку\~дії договору\~тарифи та\~комісія(ії)\~за фінансовою\~послугою залишаються\~незмінними.\~Кредитодавець не\~надає додаткових\~та/або\~супутніх послуг.\~Денна процентна\~ставка \~загальні витрати\~за споживчим\~кредитом за\~кожний день\~користування кредитом\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається кредит,\~виражені у\~процентах від\~загального розміру\~виданого кредиту.\~Денна процентна\~ставка та\~її розрахунок:\~0,82%\~(денна\~процентна ставка)\~=\~(33465.53\~/\~29000)/\~140\~? 100%.\~Проценти (економічна\~сутність \~плата за\~користування Кредитом)\~розраховуються шляхом\~множення всієї\~Суми Кредиту\~(включаючи\~всі Транші)\~(залишку\~від всієї\~суми кредиту)\~(база\~розрахунку)\~на кількість\~днів користування\~кредитом/залишком\~Кредиту та\~на процентну\~ставку,\~яка застосовується\~у відповідному\~періоді. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 6469,13%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 62465,53 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 33465,53 грн. Неустойка: 290,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-3016. Договір підписано одноразовим електронним підписом ідентифікатором Е712. Згідно листа «iPay Сервіс Онлайн Платежів» ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 27.08.2025 №81-2708 повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 27.01.2025 14:47:59 на суму 29000,00 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі 635867050, призначення платежу: видача за договором кредиту №26.01.2025-100000109. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. ст. 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). За абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК\~України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». За п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію»). За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді з застосуванням електронного підпису. Відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, підтвердила умови отримання позики. Після цього позикодавець надіслав відповідачці за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефона одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання договору. ТОВ "Споживчий центр" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти на загальну суму 29000 грн. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 26.01.2025-100000109 від\~27.01.2025 у відповідачки утворилась заборгованість у розмірі 65262,32 грн, що складається із: основного боргу в розмірі 26787,12 грн, 26295,20 грн проценти, 12180,00 грн неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 27.01.2025 по 15.06.2025. Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань відповідачка не надала, розмір заборгованості нею не спростований. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту в розмірі 26787,12 грн та 26295,20 грн процентів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості з неустойки в розмірі 12180,00 грн, то суд зважає на таке. Відповідно до п. 18Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок неустойки за кредитним договором № 26.01.2025-100000109 від\~27.01.2025. З огляду на зазначене, неустойка за кредитним договором № 26.01.2025-100000109 від\~27.01.2025 в розмірі 12180,00 грн не підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 26.01.2025-100000109 від\~27.01.2025 у загальному розмірі 53082,32 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПКУкраїни у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1970,30 грн (2422,40 х 53082,32/65262,32) (а.с. 49. На підставі викладеного,

Outcome: partial