Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

13.08.2025 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що спільне подружнє життя з чоловіком не склалося, він зловживає алкоголем, після цього влаштовує сварки, скандали, в тому числі в присутності дочки, відмовляється забезпечувати сім`ю. На її неодноразові прохання змінити своє ставлення до сім`ї відповідач не реагував, повернувся проживати до себе додому в с. Стоділки Львівського р-ну Львівської обл. та не цікавився їх з дочкою життям. Зазначає, що вони як подружжя з вересня 2019 року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Просила не надавати строку для примирення, розірвати шлюб між ними. 13.08.2025 справа надійшла до суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана на розгляд судді Яворській Н.І. Ухвалою судді від 15.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 17.10.2025 подала заяву, у якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з`явився, 21.10.2025 подав відзив на позовну заяву за змістом якого не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою, просить про розгляд справи у його відсутності (а.с.22,24). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долученого до справи свідоцтва про шлюб (а.с.7) видно, що сторони зареєстрували шлюб 28.02.2006, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 17, в шлюбі мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , через постійні непорозуміння та сварки припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть (а.с.8). Змушена звернутись з позовом до суду, оскільки відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦСу. Позивачка, як убачається із змісту позову просить про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам, сім`я фактично розпалась, шлюб існує формально. Відповідач, як видно із його заяви до суду від 18.11.2025 позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме її права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору стягує з відповідача на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137\~ЦПК\~України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З метою документального підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. позивачкою надано квитанцію №б/н від 13.08.2025 про оплату правової допомоги; розрахунок витрат при наданні правової допомоги від 13.08.2025; акт виконаних робіт до розрахунку від 13.08.2025. Відтак, із відповідача на користь позивачки слід стягнути 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved