Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

В березні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Горбунов Р.В., звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Делівері» про захист прав споживача, стягнення збитків в сумі 12160 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн.Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2022 він уклав договір купівлі-продажу поліетиленової плівки вартістю 12160 грн. з ТОВ «Пластмодерн». З метою доставки придбаного товару до місця знаходження покупця він замовив ТОВ «Делівері» послугу експедирування. 01.08.2022 року позивачу доставлено вантаж. Під час вивантаження товару було виявлено його пошкодження. Товар повністю пошкоджено механічним шляхом та він є непридатним до використання за цільовим призначенням. Плівку [PERSON] купував з метою облаштування теплини (парнику). Про той факт, що плівка повністю пошкоджена свідчать світлини №1 та №2. Товар він отримав від перевізника 09.08.2022 року, що підтверджено Актом отримання вантажу. На його неодноразові звернення з приводу неналежного виконання відповідачем обов`язку по доставки вантажу в цілісному стані та необхідності складення Акту пошкодження товару під час перевезення, відповідач відповів відмовою. Просить стягнути з відповідача спричиненні йому збитки в сумі 12160 грн. Окрім цього, відповідачем завдана і моральна шкода. [PERSON] не працює, заробляє на життя продажем вирощеної на присадибній ділянці сільгосппродукції. Через те, що йому доставлена непридатна до використання плівка, позивач переніс сильний нервовий стрес. Він не зміг облаштувати (покрити) теплину (парник) залишився без врожаю городини. На тривалий час [PERSON] втратив сон та нормальне самопочуття. З приводу стресового стану та порушення сну [PERSON] звертався до лікаря 22.08.2022. Оцінює спричинену йому моральну шкоду в 20000 грн. які просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 08.03.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 10.08.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 17.08.2023 року позивачем подано заяву про усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. Ухвалою суду від 17.10.2023 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача ТОВ «Науково-виробнича фірма «Пластмодерн» належним відповідачем ТОВ «Делівері». Ухвалою суду від 17.11.2023 року клопотання ТОВ «Делівері» - задоволено, дану цивільну справу №398/1069/23 за позовом [PERSON] до ТОВ «Делівері» про захист прав споживача, стягнення збитків та моральної шкоди передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22.04.2024 року вимоги апеляційної скарги [PERSON] , від імені якого діє представник адвокат Горбунов Р.В., задоволено. Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.11.2023 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.05.2024 року, головуючим суддею у справі № 398/1069/23 визначено суддю Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкову Л.І. Ухвалою суду від 03.05.2024 року справу прийнято до провадження та в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін призначено до судового розгляду. 05.06.2024 року від ТОВ «Делівері» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що транспортування вантажів нашим підприємством здійснюється на підставі Договору публічної оферти та «Правил транспортного експедирування вантажів», текст яких знаходиться в публічному доступі на сайті www.delivery-auto.com.ua. Експедитор приймає до транспортного експедирування вантаж на підставі квитанцій. Відправлення вантажу по квитанції означає, що клієнт ознайомлений і приймає Правила. Відповідно до умов Договору, який укладається між Замовником (Вантажовідправником) і Експедитором, Експедитор надає послуги у порядку, передбаченому цим договором, а також Правилами транспортного експедирування вантажів ТОВ «Делівері» та Інструкцією про порядок документального оформлення видачі вантажів в ТОВ «Делівері», затвердженими Експедитором, які є невід`ємними частинами цього договору. 27.07.2022 відповідно до Квитанції про прийом вантажу № 1040164989 відправника ТОВ «Пластмодерн НВФ», м. Коцюбинське, на адресу одержувача [PERSON] , м. Олександрія, був відправлений вантаж в кількості 1 (одного) вантажного місця, вага вантажу 83,00 кг, об`єм 0,15 м3. Цінність вантажу, вказана відправником 13 000,00 грн., замовлена послуга страхування. Тип вантажу: пакувальні матеріали. Примітки: відмова від доупакування. Від Вантажоодержувача отримана заява про пошкодження вантажу. За результатами розгляду вищевказаного повідомлення було встановлено, що вантаж (пакувальні матеріали) був прийнятий від Вантажовідправника 27.07.2022 для доставки його у м. Олександрія. Вантаж Відправником був переданий до перевезення в упакуванні, що не може забезпечити збереження вантажу під час його транспортування. Вантаж був доставлений належному Вантажоодержувачу за місцем призначення та, відповідно до Акту отримання вантажу, отриманий без претензій щодо цілісності, товарного вигляду, кількості та якості вантажу. Після отримання вантажу і його огляду одержувачем, було виявлено часткове пошкодження вантажу. При цьому Акт приймання вантажу за кількістю та якістю не складався. Звертаємо увагу на те, що згідно Пам`ятки з упакування, розташованої на сайті Експедитора (за посиланням: Правила пакування відправлень - Delivery (delivery auto.com)), вантаж типу «пакувальні матеріали» повинен бути упакованим наступним чином: 1. Гофрокартонна коробка 2. Поліпропіленовий мішок Пакування в якому було передано вантаж до перевезення не відповідало зазначеним вимогам, а тому не могло забезпечити збереження вантажу під час транспортування. Відповідачем було повідомлено Відправника (ТОВ «Пластмодерн НВФ») про неналежність пакування, проте останній відмовився від доупакування, що підтверджується примітками у Квитанції. Відправлення вантажу по квитанції означає, що клієнт ознайомлений і приймає Правила. Про це свідчить проставлення Вантажовідправником підпису на оригіналі квитанції біля графи із зазначенням: «Не заперечую проти обробки моїх персональних даних у базі даних». З умовами Правил транспортного експедирування вантажів (багажу) ТОВ «Делівері» та договором публічної оферти (тексти на сайті www.delivery-auto.com.ua) ознайомлений та згоден». Упаковка вантажу повинна відповідати вимогам, встановленим Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, Державними стандартами України, Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, Актами Всесвітнього поштового союзу (Доха, 2012). Замовник відповідає за всі наслідки неправильної упаковки вантажів (бій, поломка, деформація, протікання тощо), а також застосування упаковки, яка не відповідає особливостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам. Задля зручності клієнтів, Експедитором було розроблено Пам`ятку з пакування, яка знаходиться в публічному доступі на сайті www.delivery auto.com.ua. Таким чином, Вантажовідправник (ТОВ «Пластмодерн НВФ») повинен був забезпечити належну упаковку при передачі вантажу до перевезення. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. 23.08.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. З поданим відзивом на позовну заяву не погоджуються, з наступних підстав. Позов пред`явлено позивачем саме з приводу неналежного виконання відповідачем зобов`язань по перевезенню вантажу. Пошкодження рулону з плівкою сталось саме через вину перевізника, оскільки вантаж має суттєві механічні пошкодження, які на думку позивача виникли саме через неналежне ставлення перевізника, а не через його неналежне пакування продавцем. Звертають увагу на те, що у відповідності до ч.3 ст.917 ЦК України, перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу. У відповідності до пункту 5.2 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року №363, до упаковки ставляться такі вимоги: - вид упаковки має відповідати особливостям вантажу; - упаковка має забезпечувати повне збереження вантажу під час його транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт; - упаковка має відповідати кліматичним умовам; - упаковка має відповідати вимогам митного режиму; - упаковка може виконувати рекламні цілі. При виборі упаковки потрібно враховувати спосіб, відстань і тривалість транспортування, можливість перевантаження вантажу в дорозі, температурний режим і вологість під час транспортування, пору року (погодні умови), сумісність з іншими вантажами тощо (пункт 5.3). Наголошує на тому, що перевізник не відмовився від перевезення вантажу через неналежне пакування. Щодо самого пакування, то воно було виконано у відповідності до зазначеного пункту правил. Також, 29.08.2024 року представником відповідача подано заперечення в якому із доводами Позивача та/або його представника, викладеними у відповіді на відзив, категорично не погоджується. Необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності вважає їх Твердження щодо пошкодження вантажу з вини Відповідача (Експедитора). Транспортування вантажів Відповідачем здійснюється на підставі Договору публічної оферти (надалі Договір) та «Правил транспортного експедирування вантажів» (надалі Правила), текст яких знаходиться в публічному доступі на сайті www.delivery-auto.com.ua. Експедитор приймає до транспортного експедирування вантаж на підставі квитанцій. Відправлення вантажу по квитанції означає, що клієнт ознайомлений і приймає Правила. Вантаж Відправником був переданий до перевезення в упакуванні, що не може забезпечити збереження вантажу під час його транспортування. Звертаємо увагу на те, що згідно Пам`ятки з упакування, розташованої на сайті Експедитора (за посиланням: Правила пакування відправлень - Delivery (delivery auto.com)), вантаж типу «пакувальні матеріали» повинен бути упакованим наступним чином: 1. Гофрокартонна коробка 2. Поліпропіленовий мішок. Пакування в якому було передано вантаж до перевезення не відповідало зазначеним вимогам, а тому не могло забезпечити збереження вантажу під час транспортування. По-факту, вантаж запаковано відправником в поліетилен, що не могло забезпечити збереження вантажу під час його транспортування. Більше того, Відповідачем було повідомлено вантажовідправника про неналежність пакування, проте останній відмовився від доупакування, що підтверджується примітками у Квитанції. Саме вантажовідправник (ТОВ «Пластмодерн НВФ») повинен був забезпечити належну упаковку при передачі вантажу до перевезення Відповідачем. Також, згідно «Правил транспортного експедирування вантажів» (п. 5.4) упаковка вантажу, який здається до перевезення, не повинна мати порушень цілісності або слідів пошкодження вантажу (патьоки, вм`ятини, розриви і т.д.). У разі, якщо при прийомі від Вантажовідправника вантажу до перевезення буде встановлено, що упаковка вантажу має пошкодження або носить сліди пошкодження, Вантажовідправник зобов`язаний у присутності представника Експедитора розкрити таку упаковку, перевірити цілісність вантажу, його вміст (в т.ч., наявність опису та документів на вантаж) і упакувати в нову упаковку, яка не має пошкоджень (п. 5.5. Правил). Експедитор залишає за собою право відмовити у прийомі вантажу до перевезення без упаковки або у неналежній упаковці. (п. 5.6. Правил). Експедитор не несе відповідальності за збереження при транспортуванні вантажу, який був наданий Вантажовідправником до перевезення в стані, що не відповідає правилам перевезення, і який не приведений у відповідний стан у строк, який забезпечує своєчасне його відправлення до пункту призначення. (п. 5.7. Правил). При прийомі вантажу у Експедитора не було підстав для розкриття упаковки та встановлення цілісності вантажу, його вмісту. В задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 01.10.2024 року у справі призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Носу Є.О. На час проведення експертизи провадження в справі було зупинено. 01.05.2025 року до суду надійшов лист про залишення ухвали без виконання, через ненадання доступу до об`єкта експертизи. Ухвалою суду від 09.09.2025 року провадження у справі відновлено. Ухвалою суду від 16.06.2025 року у справі призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Носу Є.О. На час проведення експертизи провадження в справі було зупинено. 22.09.2025 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи. Ухвалою суду від 02.10.2025 року провадження у справі відновлено. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в письмових заявах по суті спору. Додатково Позивач суду пояснив, що йому повідомили про прибуття товару і одразу повідомили, що він пошкоджений. Він приїхав на відділення ТОВ «Делівері», сфотографував пошкодження. Представники ТОВ «Делівері» сказали очікувати відповіді. Потім йому повідомили, що плівку треба забрати бо нарахують пеню за зберігання. Він заперечував через пошкодження плівки. Про складення Акту йому ніхто не казав, представники відділення ТОВ «Делівері» виконували вказівки, які їм давали в телефонному режимі, хоча бачили пошкодження плівки. ТОВ «Пластмодерн НВФ» відправили цілий товар, плівку було пошкоджено при перевезенні. Він на протязі трьох років не може облаштувати теплину. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Посилаючись на обставини, викладені в письмових заявах по суті спору просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що відповідач надає транспортно-експедиторські послуги автомобільним транспортом фізичним і юридичним особам, а саме: перевезення вантажів і супровід вантажів. Надання експедитором послуг позивачу здійснювалося на підставі Публічного договору надання транспортно-експедиторських послуг, затвердженого наказом ТОВ «Делівері» від 08.11.2021 №2 (далі - Договір) та Правил транспортного експедирування вантажів, затверджених наказом ТОВ «Делівері» від 08.11.2021 № 2 (далі - Правила Делівері). За п. 2.2 Договору Експедитор приймає вантаж до перевезення згідно із замовленням Вантажовідправника, з оформленням та видачею Вантажовідправнику квитанції (для послуги «Експортна пошта» - митної декларації), що є єдиним документом, підтверджуючим прийняття вантажу для організації перевезення. Вантажовідправник зазначає Платника вартості послуг Експедитора за перевезення вантажу, про що вноситься відповідна інформація у квитанцію. 27.07.2022 року відповідно до Квитанції про прийом вантажу №1040164989 від відправника ТОВ «Пластмодерн НВФ», н.п. Коцюбинське на адресу одержувача [PERSON] , н.п. Олександрія, відповідачем був прийнятий для перевезення вантаж в кількості одного вантажного місця, вага вантажу 83,00 кг, об`єм 0,15 м3. Цінність вантажу, вказана відправником 13 000,00 грн., замовлена послуга страхування. Тип вантажу: пакувальні матеріали. Додаткові послуги: оформлення вантажу (а.с.9). Вантажем була належна позивачу поліетиленова плівка (П/Е П/Р 6000х150х50м св/ст 10-ти сез), про що свідчить видаткова накладна ТОВ «Пластмодерн НВФ» №2047 від 27.07.2022 року. Як зазначав позивач у судовому засіданні, 01.08.2022 року представник відділення ТОВ «Делівері» повідомив його в телефонному режимі про прибуття вантажу в пошкодженому вигляді і запросив прибути на склад ТОВ «Делівері» в м. Олександрія. Після прибуття на склад ТОВ «Делівері» в м. Олександріявін зробив фото вантажу, досліджені в судовому засіданні, на яких чітко видно пошкодження плівки. В той день він відмовився отримувати вантаж в пошкодженому вигляді, представник відділення ТОВ «Делівері» запропонував очікувати на відповідь товариства. ТОВ «Пластмодерн НВФ» наголошує,що товар було здано перевізнику ТОВ «Делівері» новим та непошкодженим. При прийнятті вантажу до відправлення жодних зауважень стосовно цілісності та/або пакування працівниками ТОВ «Делівері» не заявлялось та відповідні позначки у Квитанції про прийом вантажу відсутні. Упаковка замовленого позивачем рулону плівки була здійснена методом кількаразового обвивання цього рулону іншою, більш стійкою до розривів плівкою, що відповідає потребам пакування такого виду вантажу при її автомобільному перевезенні за звичайних умов до місця вивантаження. На звернення позивача 02.08.2022 року із заявою щодо пошкодження вантажу, відповідач ТОВ «Делівері» листом від 08.08.2022 Вих. № 363-22, повідомив що підстав для відшкодування збитків не вбачається, оскільки пакування вантажу не відповідає вимогам Правил. В той же час, як стверджував представник відповідача в судовому засіданні, Відправником вантажу було надано до перевезення ТОВ «Делівері» вже запакований вантаж, у зв`язку з відсутністю підстав для відкриття упаковки, зазначених у п. 2.6 Правил, розпакування вантажу, його огляд та перевірка на цілісність відповідачем не здійснювалась. Також зазначив, що Публічним Договором передбачено складання відповідного акту пошкодження вантажу, які були виявлені під час отримання вантажу, який є підставою для матеріальної відповідальності, експедитора, однак акт пошкодження не був складений. 09.08.2022 року [PERSON] отримав вантаж та оплатив доставку 458,00 грн. Відповідно до ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положення глави 63 (Послуги. Загальні положення) ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч.2 ст.901 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За своєю суттю, відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, договори перевезення (ст.909 ЦК України) та транспортного експедирування (ст.929 ЦК України) є договорами надання послуги. З огляду на встановлений ст.204 ЦК України, принцип правомірності правочину, укладений договір транспортного експедирування є підставою для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків. Правовідносини, що виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 ЦК України. Згідно ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Зі змісту ст.52 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що автомобільний перевізник зобов`язаний: забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Статтею 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом. Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення. Стаття 924 ЦК України, зберігає раніше прийняті в цивільному праві України принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (ч.1 ст.924 ЦК України) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (ч.2 ст.924 ЦК України). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до ч.1 ст.924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу. Відповідна правова позиція викладена у постанов ВСУ від 23.03.2016 у справі № 6-2086цс15. Відповідно до ст.920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Частинами 1-3 ст.158 Статуту автомобільного транспорту УРСР передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми. Обставини, які можуть служити основою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств і організацій та пасажирів при автомобільних перевезеннях, засвідчуються актами встановленої форми. Перелік обставин, що підлягають засвідченню записами в товарно-транспортних документах, форми актів і порядок їх складання встановлюються Правилами. Пунктами 15.1., 15.3. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, встановлено, що у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і Вантажовідправником (Вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними. При цьому, за п. 15.2. Правил, перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін. Пунктом 3.4.2. Договору встановлено, що Вантажовідправник у разі отримання вантажу в неналежному стані (пошкодження, нестача тощо) повинен зафіксувати його стан у відповідному Акті за формою, затвердженою Експедитором, за обов`язковою участю представників Замовника/Одержувача та Експедитора. Пунктом 8 Договору передбачено видача вантажів Вантажоодержувачу. Відповідно до положень п.п.8.1.- 8.3.5. Договору видача вантажу проводиться Експедитором відповідно до Інструкції про порядок документального оформлення видачі вантажів в ТОВ «Делівері», розміщеної на Сайті Експедитора. При отриманні вантажу Вантажоодержувач зобов`язаний переконатися в цілісності одержуваного вантажу, відсутності слідів розкриття вантажних місць, збереження пломб (печаток) на вантажі та відповідність їх номерів, а також ваги, об`єму, кількості одержуваних місць - інформації, зазначеної Вантажовідправником у квитанції. При видачі вантажів, у випадках порушення цілісності вантажу - повного або часткового пошкодження, знищення, псування, недостачі вантажних місць по кількості, вазі тощо, складається Акт приймання вантажу за кількістю та якістю(у якому фіксуються пошкодження вантажу, нестача тощо) і який є єдиною підставою для матеріальної відповідальності у разі розбіжностей між сторонами. Експедитор має право затримати видачу вантажу до складання Акту приймання вантажу за кількістю та якістю. Якщо Замовник (Вантажовідправник, Вантажоодержувач) відмовився при отриманні пошкодженого вантажу від складання Акту приймання вантажу за кількістю та якістю, подальші претензії щодо цілісності та якості отриманого вантажу Експедитором не розглядаються. Акт приймання вантажу за кількістю та якістю складається протягом 3 днів з моменту першого звернення Вантажоодержувача за отриманням вантажу та при наданні їм товарних документів на вантаж (накладних, рахунків - фактур), що підтверджують асортимент, вартість та кількість вантажу. При ненаданні документів на вантаж у 3-денний термін з моменту першого звернення Вантажоодержувача за отриманням вантажу, вартість втраченого, пошкодженого, зіпсованого вантажу дорівнює двісті грн. Акт складається і підписується: з боку Експедитора - завідувачем складу або комірником, спільно з ще одним працівником Експедитора, з боку Вантажоодержувача - повноважним представником Вантажоодержувача. Вантажоодержувач, Експедитор засвідчують в акті такі обставини:найменування вантажовідправника і вантажоодержувача, місто відправлення та одержання вантажу, номер і дату квитанції про відправлення, маркування, терміни складання акта;наявність документів на вантаж, вартість вантажу і його кількість (копії документів повинні бути долучені до акта);стан тари, упаковки, пломб, печаток, опис відправленого вантажу; опис відсутнього, пошкодженого вантажу, упаковки, інші обставини; відповідність упаковки вимогам Правил. Складання Замовником (Вантажовідправником або Вантажоодержувачем) Актів (будь-якого зразка) за фактами повного або часткового пошкодження, знищення, псування, недостачі вантажних місць по кількості, вазі в односторонньому порядку не допускається. Аналогічні умови містяться у п.п. 6.2. 6.3 Правил Делівері. Зазначені умови Правил є умовами договору, оскільки обов`язок доведення вини міститься тільки у нормах ст.924 ЦК України. Переважному застосуванню підлягають саме вказані норми ЦК України, в частині обов`язку доведення вини, оскільки зазначена стаття передбачає підстави звільнення перевізника від відповідальності. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. В даному випадку відбулося пошкодження вантажу, тому, виходячи із системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства, зокрема ст. 924 ЦК України, саме на перевізника - відповідача покладався обов`язок складання Акта приймання вантажу за кількістю та якістю(у якому фіксуються пошкодження вантажу) та встановити або спростувати причинно-наслідковий зв`язок пошкодження довіреного відправником вантажу, оскільки, перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника. Крім того, згідно п.8 Договору, Експедитор має право затримати видачу вантажу до складання Акту приймання вантажу за кількістю та якістю. При цьому, на звернення позивача 02.08.2022 року із заявою щодо пошкодження вантажу, представники ТОВ «Делівері» Акту про пошкодження вантажу не склали, а листом від 08.08.2022 Вих. № 363-22, повідомили що підстав для відшкодування збитків не вбачається. Доказів на спростування відмови скласти Акт відповідачем не надано. Вказане спростовує доводи відповідача про те, що позивач не скористався своїм правом для складення Акту приймання вантажу за кількістю та якістю, у якому було б зафіксовано пошкодження вантажу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не спростовано презумпцію вини перевізника, а тому у відповідності до ст. 924 ЦК України він відповідає за пошкодження, прийнятого до перевезення вантажу. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до статті 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Тлумачення частини другої статті 924 ЦК України свідчить, що перевізник має відшкодувати реальні збитки, що повинні визначатися на підставі правил частини третьої статті 623 ЦК України. Як вбачається з висновку експерта за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи №1911 від 08.09.2025 року надана на дослідження поліетиленова плівка має механічні пошкодження у вигляді розривів. Експлуатація поліетиленової плівки з метою облаштування теплини (парнику) на довжині 1,70 мм. або площі 20,4м2 не можлива, оскільки має значні механічні пошкодження. Розмір шкоди, заподіяної в наслідок пошкодження плівки, становить 409,36 грн. (том2 а.с.6-25). З огляду на викладене, оскільки відповідачем не спростовано презумпцію вини перевізника, а тому у відповідності до ст. 924 ЦК України він відповідає за пошкодження, прийнятого до перевезення вантажу в межах шкоди, заподіяної в наслідок пошкодження вантажу 409,36 грн. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких у фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У постанові Великої Палати ВС від 15 грудня 2020 року № 752/17832/14-ц визначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з людьми, які його оточують, інших негативних наслідків морального характеру. При визначенні розміру моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості». При цьому, статті 16 і 23 ЦК України та зміст права на відшкодування моральної шкоди в цілому як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права, дають підстави робити висновок про те, що компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (Постанова Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц). Суд враховує, що діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода. Разом з тим, визначаючи її розмір суд вважає, що виходячи із засад розумності, об`єктивності, справедливості, враховуючи характер правопорушення відповідача, глибини душевних страждань позивача внаслідок порушення його прав та інтересів, суд оцінює моральну шкоду в розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 106,26 грн.

Outcome: partial