Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

В червні 2025р. до Подільського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин звернулася [PERSON] , яка заинтересованою особою зазначила 14 Київську державну нотаріальну контору. Вимоги заяви обґрунтувала тим, що [INFO] померла баба заявниці - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . За життя, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, спадщину, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] , вона заповіла своїм онукам в рівних частинах, а саме: 1/3 частину заповіла [PERSON] , 1/3 частину - [PERSON] , 1/3 частину - [PERSON] . Як зазначає заявниця у заяві про встановлення факту родинних відносин, на момент смерті [PERSON] , її син [PERSON] , батько заявниці, мав право на обов`язкову частку у спадщині після смерті своєї матері. 12.06.2009 року батько заявниці [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , але юридично не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] 14 серпня 2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку. Свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України на 1/4 частку у спадщині не видано. Як зазначає у заяві заявниця, [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори з метою отримати спадщину після смерті свого батька [PERSON] , заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки в матеріалах спадкової справи і в наданих копіях актового запису про шлюб вбачається, що дошлюбне прізвище « [PERSON] » - « [PERSON] », а в свідоцтві про народження [PERSON] в графі мати прізвище « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що факт того, що [PERSON] був рідним сином [PERSON] також підтверджується копією рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/6294/18 від 12 лютого 2019 року, де вбачається, що заявник [PERSON] є рідною онукою [PERSON] по батькові [PERSON] . Заявниця зазначає, що виправити розбіжності у актовому записі про шлюб її баби, де помилково було зазначено [PERSON] , замість [PERSON] неможливо, оскільки відомості стосуються осіб, які вже померли. Відтак, у заявниці виникла необхідність встановити факт родинних відносин між її бабою та батьком судовим рішенням. Встановлення вказаного факту заявнику має юридичне значення, оскільки вона с єдиною спадкоємицею після смерті свого батька і встановлення вказаного факту дає їй можливість реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті свого батька, який за життя не оформив право на спадщину після смерті бабусі заявниці. У заяві про встановлення факту родинних відносин заявниця обґрунтовує відсутність спору щодо спадкового майна та неможливість у позасудовому порядку довести факт родинних відносин між двома померлими особами. Заявниця зазначає, що встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки встановлення цього факту буде лише підтвердженням народження у [PERSON] сина [PERSON] , тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав. Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] буде лише підтвердженням факту того, що вони є рідними сином та матір`ю, що буде спеціальним процесуальним інструментом для захисту відповідних прав заявника, та матиме юридичне значення, оскільки буде підтверджувати факт кровної спорідненості заявниці [PERSON] з батьком [PERSON] та рідною бабою [PERSON] , заявниця звернулася до суду з даною заявою, у який просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 16 червня 2025р. було відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. 6 серпня 2025р. до суду від Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява, у якій заінтересована особа просить справу розглядати без участі представника Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори. У судовому засіданні [PERSON] вимоги своєї заяви підтримала, надала для огляду оригінали документів на підтвердження факту неодноразової зміни нею прізвища. Також надала для огляду оригінал домової книги за адресою: [ADDRESS] , із записів у який можливо встановити склад сім`ї [PERSON] . Суд долучив до матеріалів справи копії аркушів оригіналу домової книги. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [INFO] померла баба заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким будинок [ADDRESS] , заповіла своїм онукам в рівних частинах, а саме: 1/3 частину заповіла [PERSON] , 1/3 частину - [PERSON] , 1/3 частину - [PERSON] . При цьому, син померлої [PERSON] - [PERSON] мав право на обов`язкову частку у спадщині після смерті своєї матері. [PERSON] , як стверджує заявниця, 12.06.2009 року подав заяву про прийняття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадкування відбувалося за заповітом за виключенням частки, яка припадала на обов`язкову частку [PERSON] . Відтак, після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] оформила спадщину на 1/4 частину житлового будинку, про що було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом НОР №134813 від 14 серпня 2020 року на ім`я [PERSON] . Свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України на 1/4 частину у спадщині на ім`я [PERSON] видано не було. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серія [NUMBER] , де батьком [PERSON] зазначений - [PERSON] . Заявниця [PERSON] 16.06.2001 року змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , після розірвання шлюбу 27 грудня 2005 року, заявник залишила собі прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . 10 червня 2006 року заявниця зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 22 липня 2021 року рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі №758/9520/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, заявниця залишила собі прізвище, яке набула у шлюбі « [PERSON] ». Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №630/02-31 від 03.03.2021 Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, 3 березня 2021р. до державного нотаріуса звернулася [PERSON] з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] .. Державний нотаріус за матеріалами спадкової справи №270/2018, заведеної щодо майна [PERSON] , встановила, що [PERSON] є спадкоємицею майна померлого батька як спадкоємець першої черги та претендує на оформлення спадщини, яку прийняв [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. Заявниця [PERSON] зазначає, що майно належало її бабці [PERSON] , яка померла [INFO] .. Намагаючись довести факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , державним нотаріусом було виявлено, що в копії актового запису про шлюб значиться прізвище « [PERSON] », а в свідоцтві про народження [PERSON] значиться в графі мати [PERSON] , що унеможливлює встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Відтак, 14 Київська державна нотаріальна контора відмовила заявниці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину будинку, яку фактично, як стверджує заявниця, прийняв [PERSON] як обов`язкову частку у майні померлої його матері [PERSON] , втім не оформив цю частку за свого життя. Посилаючись на те, що у позасудовому порядку виправити описку у свідоцтві про шлюб її баби заявниця не може, адже баба та її батько померли, заявниця звернулася до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин між її батьком та бабою, становлення якого їй необхідне для реалізації спадкових прав після смерті її батька [PERSON] . Згідно з п. 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини другої цієї ж статті ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі N 205/2102/19-ц (провадження №61 - 872св21) встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається в порядку окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Заява про встановлення родинних зв`язків із спадкодавцем подається для належного оформлення спадкових прав. Відсутність свідоцтв органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів перешкоджають вирішити питання щодо належного оформлення спадкових прав. Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі N 205/2102/19- ц (провадження №61 -872св21) зробив правовий висновок, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У даному випадку встановлення юридичного факту пов`язується з наступним оформленням спадщини за законом дочкою - заявницею [PERSON] після смерті її батька [PERSON] . У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] , який народився [INFO] , батьками значяться [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] виходила заміж вдруге за [PERSON] , у зв`язку з чим її прізвище змінилося на " [PERSON] ". Втім, у свідоцтві про одруження від 7 лютого 1954 року, яке видано Гаврилівською сільською радою Димерського району Київської області, в графі дружина було зазначено замість " [PERSON] " - " [PERSON] ". Саме ця розбіжність стала підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] заявниці [PERSON] , адже [PERSON] стала « [PERSON] », будучи до цього нібито « [PERSON] », тоді як повинна бути « [PERSON] », а її син - [PERSON] . Тобто, документами не доводиться той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] . З метою доведення факту родинних відносин, судом досліджено домову книгу будинку [ADDRESS] та встановлено, що в ній містяться записи про склад сім`ї та осіб, які проживали однією сім`єю: [PERSON] , [INFO] (баба заявниці), [PERSON] , [INFO] (син заявниці), [PERSON] , [INFO] (дружина [PERSON] , мати заявниці), [PERSON] , [INFO] (заявниця). Відповідний запис у домовій книзі про те, що однією сім`єю проживали [PERSON] та її син [PERSON] , є доказом того, що дані особи є батьком та сином. Саме такий факт просила встановити заявниця, звертаючись до суду з даною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved