Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Керівник Центральної окружної прокуратури м. Дніпра звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 22 852,98 грн., понесених закладом охорони здоров`я, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2020 близько 21 години 20 хвилин водій [PERSON] керуючи власним технічно-справним автомобілем «OPEL CORSA» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в Чечелівському районі м. Дніпра по пр. Богдана Хмельницького з боку вул. Титова в напрямку вул. Будівельників. Під час руху водій [PERSON] , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід»), який розташований в районі будинку №36а, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а вразі потреби зупинки, для надання йому дороги не прийняв, продовживши рух виїхав на нерегульований пішохідний перехід де скоїв наїзд на неповнолітньго пішохода [PERSON] . У результаті злочинних дій [PERSON] , неповнолітньому потерпілому [PERSON] 20.11.2020 в результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №222е від 01.02.2021 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Ухвалою Красногвардійського районного суду від 14.05.2021 у справі №204/3037/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, а кримінальне провадження №12020040030002074 відносно [PERSON] - закрито. У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями неповнолітній [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології, анестезіології та інтенсивної терапії у КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР. Відповідно до відповіді КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР №574 від 18.03.2024, вартість лікування [PERSON] склала 22 852, 98 грн., з яких 5883,20 грн. підлягають стягненню до місцевого бюджету, 16969,68 грн. - до Державного бюджету України. Прокурор вважає, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів та інтересів територіальної громади. Оскільки лікування потерпілого здійснювалося за кошти державного бюджету, отримані закладом від НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення є органи, що є розпорядниками вказаних коштів, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 17.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута з повідомлення (виклику) сторін. Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 позов задоволено. Стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України, ЄДРПОУ 42032422 в дохід Державного бюджету України витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у сумі 16969,68 грн., а також стягнуто в дохід обласного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 5883,20 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 17.02.2025 заочне рішення суду від 23.09.2024 скасовано та справу призначено до нового розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Ухвалою суду від 17.02.2025 поновлено представнику відповідач [PERSON] адвокату Мацкову А.А. строк на перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 по цивільній справі №204/5699/24. Ухвалою суду від 16.07.2025 клопотання представника відповідача адвоката Мацкова А.А. про залучення до участі у справі у якості третьї особи АТ «Страхова група «ТАС»- залишено без задоволення. 24.02.2025 від представника відповідача адвоката Мацкова А.А. надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтуваннях якого зазначено, що відповідачем не оспорюютьсяобставини щодо наявності його вини у порушенні правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом в наслідок чого він скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження і перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні травматології,анестезіології та інтенсивної терапії у КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня Дніпропетровської обласної ради». Проте вважає, що витрати на лікування потерпілої має відшкодовувати АТ «Страхова група «ТАС», шляхом виплати закладу охорони та здоров`я відповідного страхового відшкодування. Тому вважає, що пред`явлений позов до відповідача про відшкодування шкоди не підлягає задоволенню. Представником позивача 29.04.2025 надано відповідь на відзив, в якому прокурор не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що витрати на лікування потерпілої має відшкодувати Акціонерне Товариство «Страхова група «ТАС», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу, оскільки прокурор пред`явив позов не про відшкодування шкоди завданої здоров?ю потерпілої особи, а про відшкодування витрат на лікування Національній службі здоров?я України та Дніпропетровській обласній раді, які не є потерпілими особами та порядок відшкодування цих витрат регламентується спеціальною статтею 1206 ЦК України. Відносини страхування між [PERSON] та Акціонерним Товариство «Страхова група «ТАС» є окремим видом цивільно-правових, договірних відносин, які не розповсюджуються на відшкодування закладу охорони здоров`я витрат передбачених статтею 1206 ЦК України. Прокурор Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Чернявський Є.О. надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Представник Національної служби здоров`я Україниу судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, представник який діє в його інтересах адвокат Мацков А.А. надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки суду не надав. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду від 14.05.2021 у справі №204/3037/21 кримінальне провадження №12020040030002074 за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.286 КУ України - закрито. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.І ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілими [PERSON] (а.с.13-14) .Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 24.05.2021. У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями неповнолітній [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології, анестезіології та інтенсивної терапії у КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР Факт лікування потерпілого [PERSON] та витрат на його лікування підтверджуються довідкою КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР (а.с.17). Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради №205/12/VIII від 28.07.2022 назву комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради змінено на комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради(23-24). Відповідно до відповіді КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР №574 від 18.03.2024, вартість лікування склала 22 852, 98 грн., з яких 5883,20 грн. підлягають стягненню до місцевого бюджету, 16969,68 грн. - до Державного бюджету України. Витрати на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовані, понесені витрати підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи, а саме з відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілої. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілої за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Листом від 18.03.2024 № 574 КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР надано детальний розрахунок вартості лікування [PERSON] , відповідно до якого з Державного бюджету України (кошти НСЗУ) витрачено 16969,68 грн, з обласного бюджету - 5883,20 грн. Таким чином, на підставі ст. 1206 ЦК України вартість лікування в сумі 16969,68 грн, сплачена НСЗУ на підставі Закону України «Про медичні гарантії» згідно та згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, підлягає стягненню до Державного бюджету України, а витрати лікарні, що залишилися непокриті згідно укладеного договору в сумі 5883,20 грн, підлягають стягненню до місцевого бюджету. Наразі механізм КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР змінено і воно здійснюється НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг а лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, пов`язані наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті іа реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2021 рік. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КП «Регіональний ведичний центр родинного здоров`я» ДОР, дані кошти в сумі 16969,68 грн. необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України, а кошти в сумі 5883,20 грн. - до обласного бюджету. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З приводу тверджень представника відповідача про те, що витрати на лікування потерпілої особи має відшкодовувати АТ «Страхова група «ТАС», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу, суд зазначає наступне. Як вбачається із позовних вимог, прокурор ставить питання про відшкодування із [PERSON] шкоди, яка полягає у витратах на лікування (ст. 1206 цього Кодексу). Так, преамбулою Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпіла особа- фізична особа, життю, здоров?ю та/або майну якої заподіяно шкоду, та/або юридична особа, майну якої заподіяно шкоду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка має право на відшкодування такої шкоди відповідно до цього Закону; Так прокурором пред?явлено позов не про відшкодування шкоди завданої здоров?ю потерпілої особи, а про відшкодування витрат на лікування Національній службі здоров?я України та Дніпропетровській обласній раді, які не є потерпілими особами та порядок відшкодування цих витрат регламентується спеціальною статтею 1206 ЦПК України. Отже, відшкодування витрат закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, відбувається не з страховика, з якою винна у злочині особа перебуває в договірних відносинах, а винятково із самої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, що узгоджується з позицією ВСУ викладеній в постанові від 18.12.2024 у справі №712/5139/20. Відповідач [PERSON] , під час судового розгляду не надав суду жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи у матеріалах справи відсутні. З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість та підстави позовних вимог, право позивача підлягає захисту у спосіб визначений у позовній заяві, тому позов необхідно задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved