Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

20.08.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (далі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №10208 від 13.04.2024 в розмірі 50625,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 45625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 13.04.2024 по 13.04.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів,\~а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.04.2024 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №10208, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 365 днів (до 13.04.2025), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АБ «Ідея Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем 13.04.2024 о 09:12:01 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 535559 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет\~https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 13.04.2024 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АБ «Ідея Банк», однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором\~станом на 17.04.2025 становить: 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 46625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 13.04.2024 по 13.04.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів. Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов`язання передбачені Договором, ухилився від виконання зобов`язань перед позивачем. Ухвалою від 09.09.2025 відкрито спрощене провадження у справі та ухвалено розглядати справу з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 08.10.2025 (а.с.73), копію ухвали з додатками направлено сторонам, однак направлена відповідачу кореспонденція повернулася до суду не врученою адресату по причині «за закінченням терміну зберігання» (а.с.79), в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 07.11.2025 про що повідомлено сторонам. 07.11.2025 розгляд справи відкладено на 20.11.2025 по причині невиконання АТ «ІДЕЯ БАНК» ухвали суду від 09.09.2025 про витребування доказів. 18.11.2025\~на виконання ухвали суду від 09.09.2025 надійшли витребувані докази від АТ «ІДЕЯ БАНК» (а.с.93,94). Представник позивача в судове засідання не з'явився, з використання сервісу «Електронний суд» подав заяву, згідно якої просить провести всі судові засідання без його участі, за наявними в матеріалах справи документами. Проти заочного рішення не заперечують (а.с.80). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи, зокрема шляхом надіслання на зареєстроване місце проживання\~ судових повісток з викликом до суду, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.86,96). Згідно п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Окрім того відповідач\~повідомлявся про тдати розгляду справи шляхом направлення судових\~повісток - повідомлень\~у додаток «Viber» на вказаний в позовній заяві номер мобільного телефону (а.с.92) та на електрону адресу, яка зазначена у позовній заяві (а.с.91 на звороті). Відзиву на позов не подавав, заяв чи клопотань від відповідача не надходило. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, протокольно ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що 13.04.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №10208, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 365 днів (до 13.04.2025), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АБ «Ідея Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних) (а.с.12-16). Кредитний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача в ІКС на Сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем 13.04.2024 о 09:12:01 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «535559» в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет\~https://procent.com.ua. Додаток №1 до кредитного договору № 10208 від 13.04.2024 містить Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 10208 від 13.04.2024, згідно з затвердженими Правилами розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №16 від 11.06.2021, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «535559» (а.с.16 на звороті - 17). Відповідачем підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «535559» інформаційне повідомлення, яке є Додатком №2 до кредитного договору № 10208 від 13.04.2024 та його невід`ємною частиною (а.с.17 на звороті). Відповідач підписуючи інформаційне повідомлення, надав свою згоду про передачу інформації про укладення кредитного договору, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, процентів за користування кредитом) та інших платежів, що стягуються в разі невиконання зобов`язання за Договором або відповідно до законодавства України Також, відповідачем підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «535559» повідомлення щодо власних контактних номерів, яке є Додатком №3 до кредитного договору № 10208 від 13.04.2024 та його невід`ємною частиною (а.с.18). Позивачем надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua, який містить Анкету-заяву на кредит №123209 від 13.04.2024, персональні дані відповідача [PERSON] , зокрема ідентифікаційний номер, дату народження, номер телефону, електронну пошту, документ, що посвідчує особу, адресу реєстрації, номер платіжної картки, на яку має бути перерахована сума кредиту, тощо, а також хронологію дій щодо оформлення та розгляду заяви (а.с.26). Отже, даний договір та додаткова угода до даного договору підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Довідкою ТОВ «ФК Елаєнс» від 25.03.2025 підтверджується, що на підставі договору №41466388-1_06/09/23 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК Елаєнс» та ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі, зокрема\~13.04.2024 перерахування коштів за договором №10208 від 13.04.2024 на умовах фінансового кредиту у сумі 5000,00\~грн. на\~платіжну\~картку\~ № [NUMBER] (а.с.19). Також виконання\~належних зобов`язань\~позивачем за\~Кредитним договором\~підтверджується повідомленням\~АТ «Ідея\~Банк» від\~12.11.2025,\~з якого\~вбачається,\~що платіжна\~картка \~№ [NUMBER] \~приєднана до\~рахунку,\~який відкритий\~на ім`я\~ [PERSON] \~(а.с.93),\~згідно виписки\~по рахунку\~клієнта [PERSON] \~на вказану\~картку було\~зараховано 5000,00\~грн.\~13.04.2024\~(а.с.94). З наведеного вбачається, що ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ»\~належним чином виконало свої зобов`язання за вказаним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами вищевказаного договору. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 13.04.2024 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АБ «Ідея Банк», однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно розрахунку позивача загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором\~станом на 17.04.2025 становить 50625,00 грн., яка складається: 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 46625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 13.04.2024 по 13.04.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів (а.с.20-24). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою\~згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.6.1. Кредитного договору, даний договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на Сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України\~та\~ст.6 цього Кодексу\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною 1\~статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. У\~статті 204 ЦК України\~закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Зі змісту кредитного договору 10208 від 13.04.2024 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а відтак є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов'язків сторін. Суд зазначає, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір та додаткова угода до договору не були б укладені, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050\~ЦК України якщо договором установлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до\~пункту 2.4.1.\~Кредитного договору,\~позичальник зобов`язаний\~у встановлений\~строк сплачувати\~нараховані проценти\~за користування\~Кредитом та повернути кредит. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 10208 від 13.04.2024, станом на 17.04.2025 заборгованість\~відповідача\~за даним договором становить 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 46625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 13.04.2024 по 13.04.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних). Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу отриманих за вказаним договором кредитних коштів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розміру нарахованої заборгованості по процентам суд зазначає таке. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п'ятою згідно із\~Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22.11.2023 № 3498-XI «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~набрав чинності 24.12.2023. Відповідно до частини п'ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»,\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим\~Законом, є нікчемними. Кредитний договір № 10208 від 13.04.2024\~укладений строком\~365\~днів.\~Тобто такий кредитний договір укладений після набрання чинності Законом №3498-ІХ. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до даних правовідносин застосовується зазначений вище Закон №3498-ІХ. Разом з тим, обчислення в частині заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 13.04.2024 по 13.04.2025, що проведені за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом, не узгоджуються із приписами\~Закону №3498-ІХ. За таких обставин, суд, реалізуючи свій процесуальний обов'язок уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором № 10208 від 13.04.2024. Враховуючи вищевикладене, максимально можливий розмір нарахованих процентів у межах строку вказаного договору\~за період 13.04.2024 по 13.04.2025 включно становить\~18250,00\~грн. (5000,00\~грн. х 1% = 50,00 грн. х 365 днів = 18250,00 грн.). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 18250,00 грн. При цьому суд зазначає, що згідно пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відтак, суд не вбачає підстав для застосування до вказаних правовідносин за договором про споживче кредитування відсоткової ставки, встановленої вказаним договором, оскільки правовідносини виникли після 24.12.2023, тому відсутні підстави для застосування денної процентної ставки, встановленої вказаним Законом протягом Перехідного періоду. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач у встановленому договором порядку та строки не погашав кредит, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 18250,00 грн., а всього 23250,00 грн. - необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті\~133\~та частин першої - третьої статті\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Звертаючись даним позовом до суду, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до заяви додано: договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024 (а.с.4546), укладений між клієнтом ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та ФОП [PERSON] , який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018 (а.с.47); акт приймання-передачі наданих послуг №18 від 28.02.2025 до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, згідно з яким надано клієнту юридичні послуги відповідно до умов Договору з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» згідно з реєстром №1 від 28.02.2025 вартість яких складає 100000,00 грн. (а.с.49); витяг і реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №18 від 28.02.2025 по стягненню заборгованості з [PERSON] становить 10000,00 грн. (а.с.50). Загальна кількість складених позовних заяв становить 10 шт. на загальну вартість 100000,00 грн. без ПДВ та платіжну інструкції №1937 від 28.02.2025 ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» сплатило [PERSON] грошові кошти за надання юридичних послуг за Договором №03/06/2024 від 03.06.2024 згідно з Актом №18 від 28.02.2025 без ПДВ у сумі 100000,00 грн. (а.с.51). В матеріалах справи також міститься копія довіреності від 03.06.2024 ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», якою уповноважено адвоката Руденка К.В. представляти інтереси товариства, який жодного разу не брав участі в судових засіданнях (а.с.48). Заперечень зі сторони відповідача на заявлений розрахунок суми судових витрат не надходило. Суд зазначає, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19 зроблено висновок, що у розумінні умов частин четвертої-шостої\~статті 137 ЦПК України\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21. Враховуючи те, що сторони мають право на відшкодування судових витрат, понесених під час розгляду справи, беручи до уваги характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, які підтверджуються наданими позивачем доказами, а також те, що відповідач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, з урахуванням положень частини шостої\~статті 137 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для зменшення зазначеної суми судових витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~статтею 141 ЦПК України, згідно положень ч. 1 та 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією №2288 від 17.04.2025 (а.с.56). За таких обставин, оскільки вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню : по сплаті судового збору у розмірі 1112,51 грн. (23250,00/50625,00х2422,40); витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4952,59 грн. (23250,00/50625,00х10000,00).

Outcome: partial