Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 05.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1374-7786. Позичальнику було\~надано одноразовий\~ідентифікатор С1101\~для підписання\~кредитного договору,\~підтвердження ознайомлення\~з правилами\~та іншими\~супутніх документів.Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15 000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Позивач через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір про надання послуг в системі LiqPay, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена та станом на 26.08.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 68\~039,92 грн, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14\~093,22 грн, заборгованості за процентами в розмірі 53\~946,70 грн. Посилаючись на викладене, товариство просило стягнути з відповідача на свою користь частину заборгованості за кредитним договором, а саме в розмірі 64 283,22 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 093,22 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 50 190,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що згідно обставин справи 05.04.2024 року між нею та позивачем за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1374-7786. Строк кредитування 300 календарних днів, з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 29.01.2025. Відповідно до п. 4.12. кредитного договору денна процентна ставка на дату укладання цього договору складає: 1,388 процентів. Пунктом 4.15. кредитного договору вказано, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС: 1,388 процентів = (ЗВСК: 62460,66 грн./ЗРК:15000,00 грн.)/t:300 днів*100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК- загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у дня. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за період з 05.04.2024 по 29.01.2025 відповідачем нібито не погашено заборгованість у загальному розмірі 68 039,90 грн, з яких: 14 093,22 грн заборгованість за основною сумою боргу; 53 946,70 грн заборгованість за відсотками. Натомість, підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498- IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 1-2, 2-4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом, загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кред том - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Також підпунктом 13 пункту 5 Закону №3498-IX Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, згідно якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Разом з тим, кредитний договір було укладено 05.04.2024, тобто після набрання чинності Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Таким чином, умови договору, викладені у п. 4.12 та п. 10.2, що встановлюють денні процентні ставки на рівні 1,20 % та 1,50 %, є нікчемними та суперечать імперативним нормам закону. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним нараховано проценти у сумі 53 946,70 грн, з яких: за період 05.04.2024 30.05.2024 застосовано ставку 1,20 % (180 грн/день); за період 31.05.2024 29.01.2025 застосовано ставку 1,50 % (211,39 грн/день). Однак зазначене суперечить ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та не може братися судом до уваги. Більше того, відповідачем фактично здійснено три платежі на загальну суму 10 716,78 грн (18.04.2024 3 572,26 грн; 01.05.2024 3 572,26 грн; 15.05.2024 3 572,26 грн), які були спрямовані на часткове погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Отже, за період з 05.04.2024 по 29.01.2025 кредитор безпідставно нарахував проценти в розмірі, що перевищує гранично допустимий, оскільки розмір денної ставки законодавчо обмежено 1 % від залишку тіла кредиту. Таким чином, реальна заборгованість відповідача за кредитним договором повинна визначатися виходячи з максимально допустимої ставки 1 % та фактично здійснених платежів, а не в розмірі, штучно завищеному позивачем. Зазначає, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Тому відповідно до ч. 5 ст. 12 та ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» нарахована заборгованість за загальними витратами підлягає перерахунку з урахуванням зазначеного обмеження, а саме: період нарахування непогашених відсотків з 05.04.202418.04.2024 (14 днів) - денна процентна ставка = 15 000 х 0,01 = 150,00 грн/день. Відсотки за період = 150,00 х 14 = 2 100,00 грн. Платіж здійснений відповідачем (18.04.2024)= 3 572,26 грн; покрито відсотки 2 100,00 грн, залишок на тіло = 1 472,26 грн. Нове тіло = 15 000,00 1 472,26 = 13 527,74 грн. Період нарахування непогашених відсотків з 19.04.202401.05.2024 (13 днів) денна процентна ставка = 13 527,74 х 0,01 = 135,28 грн/день. Відсотки за період = 135,28 х 13 = 1 758,61 грн. Платіж здійснений відповідачем (01.05.2024)= 3 572,26 грн, покрито відсотки 1 758,61 грн, залишок на тіло = 1 813,65 грн. Нове тіло = 13 527,74 1 813,65 = 11 714,09 грн. Період нарахування непогашених відсотків з 02.05.202415.05.2024 (14 днів) - денна процентна ставка = 11 714,09 х 0,01 = 117,14 грн/день. Відсотки за період = 117,14 х 14 = 1 639,97 грн. Платіж здійснений відповідачем (15.05.2024)= 3 572,26 грн; покрито відсотки 1 639,97 грн, залишок на тіло = 1 932,29 грн. Нове тіло = 11 714,09 1 932,29 = 9 781,80 грн. Період нарахування непогашених відсотків з 16.05.202429.01.2025 (259 днів) - денна процентна ставка = 9 781,80 х 0,01 = 97,82 грн/день. Відсотки за період = 97,82 х 259 = 25 336,86 грн (округлено). Вказує, що реальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором за період з 05.04.2024 по 29.01.2025 складає 35 118,66 грн, а не 68 039,90 грн, як зазначено у розрахунку позивача. Нарахування відсотків понад обмеження у 1 % від залишку тіла кредиту є незаконним та не підлягає задоволенню, оскільки суперечить вимогам ч. 5 ст. 12 та ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування». Дії позивача, які виразилися у порушенні встановленої Законом України «Про споживче кредитування» та умовами кредитного договору черговості зарахування платежів, фактично були спрямовані на залишення на балансі відповідача більшої суми непогашеної заборгованості за тілом кредиту. Такий підхід є вигідним виключно позивачу, оскільки саме із залишку тіла кредиту здійснюється щоденне нарахування відсотків, розмір яких прямо залежить від величини непогашеної суми кредиту. Унаслідок цього позивач систематично завищував розмір нарахованих процентів, застосовуючи денну процентну ставку, яка перевищує гранично допустимий розмір, визначений законом. Таким чином, позивач був зацікавлений у тому, щоб у відповідача залишалася найбільша можлива сума заборгованості за основним боргом, оскільки саме з цієї суми він нараховує проценти, що призводить до отримання ним щодня більшого фінансового результату. Такі дії мають ознаки недобросовісної поведінки та спрямовані на отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача, що суперечить принципам справедливості, розумності та добросовісності, а також підлягає оцінці судом як порушення імперативних норм законодавства. При цьому слід врахувати, що відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами та надавачами фінансових послуг, визначає права споживачів та механізми їх захисту, що також підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Крім того, відповідач зазначає, що залишається незрозумілим, з яких підстав у розрахунках позивача з`явилася сума 2 500,00 грн «комісії», нібито нарахованої вже у перший день укладення договору, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такої вимоги позивачем суду не надано. Таким чином, виходячи з фактичних даних та здійсненого перерахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором, яка підлягає стягненню, становить 35 118,66 грн, з яких: залишок нарахованих (непогашених) відсотків 25 336,86 грн; залишок тіла кредиту 9 781,80 грн. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Позивач, виступаючи як фінансова установа, скориставшись необізнаністю та відсутністю спеціальних знань у відповідача у сфері кредитних правовідносин, діяв всупереч принципам добросовісності, справедливості та розумності, що є складовими загального конституційного принципу верховенства права. Укладаючи кредитний договір, позивач навмисно запропонував умови, які є вкрай невигідними для відповідача та які останній, через їх складність і прихованість окремих положень, не міг належним чином оцінити на момент підписання. Більше того, у подальшому позивач,

Outcome: partial