Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

позивач через представника звернулась до суду з зазначеним позовом та просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , який народився [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , відносно дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , та внести відповідні зміни і доповнення до актового запису про народження № 206 від 29 травня 2015 року, який зареєстрований відділом РАЦС реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області. Після встановлення факту батьківства залишити дитині прізвище - [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , який народився [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , який народився [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку. Стягнути з [PERSON] , який народився [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати. Призначити молекулярно-генетичну експертизу для підтвердження факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила, що позивач [PERSON] в з травня 2014 року по серпень 2015 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . В цей період [PERSON] завагітніла від [PERSON] . [INFO] народився спільний син Позивачки та Відповідача - [PERSON] . Дитина була зареєстрована 29 травня 2015 року (актовий запис № 206) відділом РАЦС реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області, про що видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У зазначеному Свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою). Копія зазначеного витягу № 00052016212 від 26 червня 2025 року додається до позовної заяви. В такому порядку дитина була зареєстрована оскільки відповідач фактично визнавав і визнає своє батьківство, однак подавати спільну заяву про реєстрацію дитини в порядку, встановленому ст.126 СК України відмовився. Позивачка [PERSON] не має змоги самостійно утримувати неповнолітню дитину, у зв`язку з чим змушена звернутись за захистом своїх прав та прав дитини до суду. Захист прав полягає у встановленні факту того що Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання зазначеної дитини. Факт того що саме [PERSON] є батьком [PERSON] ґрунтується на таких обставинах: В період коли була зачата та народилась вказана дитина (з травня 2014 року по серпень 2015 року), мати дитини - Позивачка та батько - Відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Крім того Відповідач [PERSON] сам не заперечував та визнавав факт свого батьківства. - Відповідач [PERSON] , як батько періодично спілкувався з сином [PERSON] , надавав нерегулярну матеріальну допомогу на його утримання. Факт спілкування з дитиною підтверджується відповідними фотографіями, які додаються до позову. Крім того, для підтвердження факту батьківства [PERSON] . відносно дитини [PERSON] , можливе проведення молекулярно-генетичної експертизи. Як вбачається з наведених вище обставин - Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] . Відповідач [PERSON] , матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, не надає. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на повному її утриманні, а тому позивач проситть стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до повноліття дитини. Ухвалою суду від 09.07.2025 року провадження по справі відкрито. 23.07.2025 року від відповідача надійшов відзив, згідно якого він вказує, що до теперішнього часу продовжує спілкуватися із сином і надає матеріальну допомогу на його утримання, про що і сама позивачка не заперечує. Отже, між відповідачем і позивачкою ніколи не було спору, щодо визнання ним його батьківства відносно спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Навпаки, конфлікти виникали через те, що позивачка, бажаючи мати статус одинокої матері, відмовлялася подати відповідну заяву до відділу РАЦС про визнання його батьківства. Раніше, позивачка чинила перешкоди у поданні до органів реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання батьківства відносно дитини, що не відповідає інтересам дитини. Відповідач вважає за необхідне визнати своє батьківство відносно сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки вважає, що це відповідатиме якнайкраще інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати батьківство відповідача відносно їх спільного сина, слідує логічний висновок, що відтепер позивачка не має намірів чинити перешкоди у визнанні ним батьківства відносно їхнього сина [PERSON] , тому відсутні перешкоди, щодо подачі заяви в порядку ст. 126 СК України, про визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Отже, відповідач визнає своє батьківство відносно спільного із позивачкою сина [PERSON] , [INFO] , і ніколи своє батьківство не заперечував, він вважаю визнання його батьківства має відбуватися в порядку, визначеному статтею 126 СК України. А крім того, оскільки відповідач завжди допомагав сину та утримував його матеріально, завжди визнавав батьківство, то він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина, та вважає, що у проведенні експертизи немає необхідності. Відповідач має намір визнати своє батьківство в порядку, визначеному статтею 126 СК України, без експертизи, так як він є батьком сина - [PERSON] , [INFO] . 24.07.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача зазначає, що у позивачки з відповідачем дуже напружені та конфліктні стосунки, а тому визнання батьківства згідно порядку, визначеному статтею 126 СК України не є можливим. Відповідно позовною вимогою в цій частині є стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку. Зазначений розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо клопотання про призначення проведення молекулярно-генетичної експертизи, то в позовній заяві зазначалось, що для підтвердження факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , можливе проведення молекулярно-генетичної експертизи. Заявлені стороною позивача судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 5000 грн. Ці витрати включають оплату роботи адвоката по підготовці та поданню позову, участь у судовому розгляді справи судом першої інстанції, зокрема підготовку на подання відзиву на відзив, необхідних заяв та клопотань, участь у судових засіданнях (справа розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідно таких засідань буде щонайменше два). З огляду на обсяг виконаних робіт та, що будуть виконані, заявлені витрати є розумними та співмірними з предметом позову. Ухвалою суду від 29.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав відзив, інших клопотань чи заяв не надавав. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, позивач [PERSON] в з травня 2014 року по серпень 2015 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] народився спільний син Позивачки та Відповідача - [PERSON] . Дитина була зареєстрована 29 травня 2015 року (актовий запис № 206) відділом РАЦС реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області, про що видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У зазначеному Свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою). Копія зазначеного витягу № 00052016212 від 26 червня 2025 року додається до позовної заяви. В такому порядку дитина була зареєстрована оскільки відповідач фактично визнавав і визнає своє батьківство, однак подавати спільну заяву про реєстрацію дитини в порядку, встановленому ст.126 СК України відмовився. Позивачка [PERSON] не має змоги самостійно утримувати неповнолітню дитину, у зв`язку з чим змушена звернутись за захистом своїх прав та прав дитини до суду. Захист прав полягає у встановленні факту того що Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання зазначеної дитини. Факт того що саме [PERSON] є батьком [PERSON] ґрунтується на таких обставинах: В період коли була зачата та народилась вказана дитина (з травня 2014 року по серпень 2015 року), мати дитини - Позивачка та батько - Відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Крім того Відповідач [PERSON] сам не заперечував та визнавав факт свого батьківства. - Відповідач [PERSON] , як батько періодично спілкувався з сином [PERSON] , надавав нерегулярну матеріальну допомогу на його утримання. Факт спілкування з дитиною підтверджується відповідними фотографіями, які додаються до позову. Як вбачається з наведених вище обставин - Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , що визнає відповідач. Відповідач [PERSON] , належної матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, не надає. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на повному її утриманні, а тому позивач проситть стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до повноліття дитини. Згідно статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (абзац 2 частини 1 статті 130 СК України). Згідно абзацу першого частини першої статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей, підставою запису відомостей про батька дитини [PERSON] є заява матері дитини про державну реєстрацію відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України - державна реєстрація проведена за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (пункт 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved