Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

З позовом про стягнення з\~ [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 126963,20 гривень, яка утворилась за період з 01.06.2021 по 25.08.2025 року,\~до Київського районного суду м.Одеси, діючи в інтересах [PERSON] , як її представник, звернувся адвокат Ленець Олег Васильович. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2017 року у справі №520/12402/17 стягнуто з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання дитини у твердій грошової сумі в розмірі 1000 ,00 грн. щомісячно , починаючи з 13.10.2017 року і досягнення дитиною повноліття а у подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року у справі №947/20716/21 було змінено розмір аліментів з 1 000,00 грн до 3 000,00 гривень, щомісячно з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття , але під час примусового виконання вказаних рішень у Київському відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеси) , внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання , утворилась заборгованість з травня 2021 року по липень 2025 року , у загальному розмірі 126\~963,20 грн., у звязку із чим нарахована пеня по кожному місяцю простроченої суми до 25.08.2025 , з відрахуванням суми пені по розміру заборгованості по кожному місяцю окремо, із визначенням сукупного розміру пені у сумі 126\~963,20 грн. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року, по справі № 520/12400/17 було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON] . В період даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року, справа №520/12402/17, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісяця, починаючи з 13.10.2017 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року у справі №947/20716/21 була задоволена позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені): Змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2017 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, на 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 13 090,00 грн. За змістом рішення пеня була стягнута у звязку із наявною заборгованістю по спліті аліментів у період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №64929739 від 23.03.2021 року державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеси) на підставі заяви [PERSON] відкрито виконавче провадження про стягненню з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] .. Відповідно до розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню №64929739 складеному 11.08.2025 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеси) Сокол Ю.С. з жовтня 2017 року по липень 2025 року утворилась заборгованість боржника [PERSON] ц у загальному розмірі 182\~000,00 грн., з яких 18.01.2022 року було сплачено 53172,64 грн.; 13.05.2025 року сплачено 9253,32 грн.; 16.06.2025 року сплачено 10\~138,76 грн.; і 21.07.2025 року сплачено 10\~138,76 грн., а всього за вказаний період сплачено боржником аліментів на суму 82\~703,48 грн. Стороною позивача, до суду надано власний розрахунок заборгованості та пені, згідно якого пеня розрахована за період заборгованості з травня 2021 року по липень 2025 року на загальну суму 126\~963,20 грн. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до вимог п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. \~Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Вказаний правовий висновок визначений Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, а також від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18. Верховний Суд \~\~у постановах від 02.10.2018 у справі \~\~№910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Правовідносини пов`язані із стягненням пені за прострочення виконання зобов`язання по сплаті аліментів врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ) та Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та\~розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). \~Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). \~Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). \~Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). \~У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). \~У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Також Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 року по справі №711/679/21\~визначив , що \~оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. З наданого розрахунку заборгованості, який розрахований державним виконавцем, вбачається що на вересень 2025 року загальний розмір заборгованості по аліментам складає нарахований розмір аліментів які підлягали сплаті з жовтня 2017 року у розмірі 182\~000,00 грн з відрахуванням сплачених аліментів у розмірі 82\~703,48 грн., та складає суму 99\~296,52 грн. Вказаний розмір заборгованості не було оскаржено позивачкою. Саме вказана сума, як вважає суд, є розміром заборгованості по аліментам який не може перевищувати розмір пені по заборгованості за вказаний період. На думку суду, сторона позивача, помилково здійснив розрахунок заборгованості по кожному місяцю заборгованості окремо , визначила розмір заборгованості , який не може бути перебільшено пенею за кожний місяць окремо а потім складала розраховані суми, але як зазначено у вказаному вище правовому висновку Верховного Суду від 19.01.2022 року у випадку коли заявляються диспозитивні вимоги по розрахунку пені за декілька місяців у сукупності , то і розмір заборгованості , як розрахункова одиниця, розмір якої не може перевищувати розмір пені, визначається саме із розміру заборгованості за вказані місяці у сукупності. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial