Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

23 жовтня 2025\~року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Дашком В.М., діючим на підставі довіреності від 14 липня 2025 року. В позові зазначено, що 16 квітня 2021 року відповідач власноручно підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, ознайомився та погодився з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту. Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 03/25, тип Універсальна. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 06 жовтня 2025 року, має заборгованість, в розмірі 62538,45 грн, яка складається з наступного: 48317,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14221,45 грн. заборгованість по простроченим відсоткам. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором, в розмірі 62538,45 грн, яка складається з: 48317 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14221,45 грн. заборгованість по простроченим відсоткам та судовий збір, у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16 квітня 2021 року, на підставі заяви відповідача, між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний договір складається із заяви відповідача, умов та правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту, де своїм підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування (а.с.35-48). У відповідності до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, сума кредитного ліміту за кредитною карткою визначається банком, але не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна», строк кредитування до 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0% річних для карт Універсальна, процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84,0% річних, розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, та 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочення починаючи з другого місяця прострочення. Факт отримання\~кредитних коштів\~відповідачем підтверджено\~випискою по\~рахунку (а.с.22-34).\~ На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку «Універсальна», однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 06 жовтня 2025 року йому нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 62538,45 грн., з яких: 48317,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14221,45 грн. заборгованість за відсотками, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.18-21). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не в повному обсязі повернув отримані грошові кошти та сплатив відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 48317,00 грн. та заборгованості за відсотками, в розмірі 14221,45 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved