Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних за час простроченого грошового зобов`язання, індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та штрафу за порушення умов договору іпотеки щодо зобов`язання відносно страхування предмету іпотеки у загальному розмірі 128519, 58 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 22.07.2008 між ВАТ «Украгазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено укладений кредитний договір № 2233/1164, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 208000 грн строком з 22.07.2007 року по 21.07.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 19 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № 966 від 22.07.2008 року. У зв`язку з невиконанням позичальником договірних зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.07.2009 року по справі №2-3501/2009, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 205399,19 грн. та судові витрати у справі. Станом на даний час вищезазначене рішення суду не було виконано. Вказане підтверджується виписками по рахунку відповідача та інформацією про виконавче провадження з АСВП від 23.05.2024 року. За порушення виконання грошових зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитом, на підставі ч. 2 ст.\~625\~ЦК України ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути з відповідача три відсотки річних за період з 12.04.2017 року по 23.02.2022 року у сумі 32086, 03, індекс інфляції за період 12.07.2017 року по 23.02.2022 року у сумі 86033, 55 грн та 5 % штрафу у розмірі 10400 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано у провадження судді Краснокутської Н.С. 16.07.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження та цією ж ухвалою справу було призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась, була неодноразово повідомлена належним чином шляхом направлення судової кореспонденції за адресою місця її реєстрації та оголошенням на сайті суд. Жодних заяв та клопотань стосовно розгляду справи у тому числі відзиву не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.07.2008 між ВАТ «Украгазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено укладений кредитний договір № 2233/1164, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 208000 грн строком з 22.07.2007 року по 21.07.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 19 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № 966 від 22.07.2008 року. У зв`язку з невиконанням позичальником договірних зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.07.2009 року по справі №2-3501/2009, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 205399,19 грн. та судові витрати у справі. Станом на даний час вищезазначене рішення суду не було виконано. Вказане підтверджується виписками по рахунку відповідача та інформацією про виконавче провадження з АСВП від 23.05.2024 року. За порушення виконання грошових зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитом, на підставі ч. 2 ст.\~625\~ЦК України ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути з відповідача три відсотки річних за період з 12.04.2017 року по 23.02.2022 року у сумі 32086, 03, індекс інфляції за період 12.07.2017 року по 23.02.2022 року у сумі 86033, 55 грн та 5 % штрафу у розмірі 10400 грн. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст.\~1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~ст. 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до Договору іпотеки №966 від 22.07.2008 року п. 4.2 передбачено, що за невиконання даного договору сплачується штраф 5% від заставної вартості предмета іпотеки. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, три відсотки річних за період з 12.04.2017 року по 23.02.2022 року становить у сумі 32086, 03, індекс інфляції за період 12.07.2017 року по 23.02.2022 року становить у сумі 86033, 55 грн та 5 % штрафу у розмірі 10400 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок, який є логічний, складений відповідно до вимог\~ЦК України\~та узгоджується між собою і визначає межі позовних вимог та не спростований відповідачем. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2233/1164 від 22.07.2025 року у вигляді три відсотки річних за період з 12.04.2017 року по 23.02.2022 року у сумі 32086,03 грн, індекс інфляції за період 12.07.2017 року по 23.02.2022 року у сумі 86033, 55 грн та 5 % штрафу у розмірі 10400 грн. Загальна сума заборгованості 128519, 58 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved