Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

29.08.2025 представник позивача, адвокат Щетінін Максим Юрійович, звернулася до суду з даною заявою, шляхом направлення у системі «Електронний суд», що зареєстрована судом 03.09.2025, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] , з метою пошуку подарунку длясвоєї подруги, на сайті інтернет-магазину [INFO] ( [INFO] ) знайшла пропозицію придбати оригінальний стайлер торгової марки «Dyson» (Дайсон) модель Airwrapi.d. HS08 Multi-Stylerand Dryer Straightto Wavy Jasper Plum, 15.07.2025 оформила онлайн замовлення вищевказаного стайлера, залишивши свій контактний номер телефону для уточнення деталей щодо замовлення та оплати. Цього ж дня, о 14:01 год. контактна особа (менеджер) інтернет-магазину [INFO] у месенджері Viber зв`язалась з замовником [PERSON] та запитала спосіб здійснення оплати: при отримані чи на рахунок ФОП. Позивач повідомила, що бажає здійснити оплату на рахунок ФОП, після чого менеджер продавця надіслав реквізити для здійснення платежу з оплати товару. Покупцем [PERSON] 15.07.2025 здійснено оплату за товар на рахунок,який був надісланий їй менеджером інтернет-магазину [INFO], а саме: ФОП [PERSON] № [NUMBER] в АТУНІВЕРСАЛ БАНК (Монобанк) в сумі 17200,00 грн. Позивач [PERSON] придбала вищевказаний стайлер Dyson не з метою використання у підприємницькій діяльності, а з метою здійснення подарунку своїй подрузі, про що вона неодноразово повідомляла менеджера Інтернет-магазину [INFO]. Тобто, між ФОП [PERSON] , як продавцем з однієї сторони та [PERSON] ,як покупцем, 15.07.2025 укладено договір купівлі-продажу товару. Після отримання оплати, менеджер надіслав покупцю номернакладної відправлення Нової Пошти 20451206312646. Окрім того, покупцем також було отримано СМС-повідомлення від інтернет-магазину [INFO] ([INFO].com.ua) про те, що замовлення відправлено і вказанономер відправлення 20451206312646.16.07.2025 відправлення 20451206312646 було отримано [PERSON] .. Разом із товаром (стайлером) продавець надіслав Позивачу гарантійний талон №43275 від 15.07.2025, у якому зазначено, що гарантійний термін товару - 2 роки. Однак,враховуючи те, що даний стайлер «Dyson» був придбаний нею з метою подальшого його дарування своїй подрузі на її свято, то у цей же день оглянути і перевірити даний пристрій вона не могла, щоб не порушувати цілісність коробки.20.07.2025 [PERSON] подарувала даний стайлер «Dyson» Airwrapi.d. HS08Multi-StylerandDryerStraighttoWavyJasperPlum та у цей же день вони разом зподругою розкрили коробку, оглянули пристрій «Dyson» і виявили, що даний пристрій містить суттєвінедоліки, характерні ознаки підробки (є не оригінальним), серед яких низька якість матеріалу (пластику), насадки мають вм`ятини та подряпини. Окрім того, насадки не фіксуються на пристрої належним чином. У цей же день [PERSON] повідомила менеджера інтернет-магазину [INFO] ([INFO].com.ua), що товар (стайлер) має дефекти і попросила оформити гарантійний ремонт чи поверненняданого товару продавцю, надіславши відео-докази дефектів, про які вона зазначала. Проте, менеджер продавця [PERSON], з яким позивач комунікувала, проігноровав всі її повідомлення, не відповідавши на них. Враховуючи ігнорування менеджером повідомлень позивача у месенджері Viber(Вайбер), покупець [PERSON] того ж дня (20.07.2025) направила на електронну пошту інтернет-магазину [INFO] ([INFO].com.ua) [INFO] електронний лист зі зверненням щодо усунення недоліків або повернення придбаного товару. До даного електронного листа були долучені фото та відео докази невідповідності товару опису, який міститься на сайті [INFO].com.ua. Однак, дане електронне звернення залишилось без жодного реагування з боку інтеренет-магазину. З покупцем [PERSON] ніхто не зв`язувався, недоліки товару не усунуті, процедура повернення товару їй не роз`яснена.24.07.2025 він, в якості представника і в інтересах позивача, зателефонував на номер [NUMBER] , який вказаний на сайті інтернет-магазину [INFO]([INFO].com.ua) як контактний. При розмові з менеджером він повідомив, що є представником покупця [PERSON] , яка придбала товар через даний інтернет-магазин і враховуючи наявність у неї претензій до якості товару, попросив розглянути можливість реалізувати право покупця повернути даний товар та отримати сплачені за нього кошти. Менеджер запитав у нього номер гарантійного талону, після чого менеджер запевнив, що сьогодні ж зв`яжеться з покупцем [PERSON] та врегулює з нею дане питання. Проте, на даний час ні продавець ФОП [PERSON] , ні менеджери інтернет-магазину [INFO] ( [INFO] )з покупцем [PERSON] не зв`язувались, що свідчить про свідоме ухилення від зобов`язання щодо заміни або повернення товару. Враховуючи свідоме ігнорування звернень позивача та порушення її прав якспоживача, 26.07.2025 ним було надіслано до інтернет-магазину [INFO] ( [INFO] ) та до ФОП [PERSON] Вимогу про заміну стайлера «Dyson» Airwrapi.d. HS08 Multi-StylerandDryerStraighttoWavyJasperPlum на аналогічний товар належної якості,повідомивши покупця про адресу, на яку вона може надіслати (повернути) придбаний стайлер «Dyson». У разі неможливості задовольнити вимогу покупця про заміну товару у встановлені строки, покупець відмовляється від договору і вимагає повернення сплаченої за товар грошової суми в розмірі 17 200,00 грн. Вищевказана Вимога від 26.07.2025 була направлена представником позивача ідо інтернет-магазину, і до відповідача як електронною поштою, так і засобами поштового зв`язку, однак, станом на 29.08.2025 ні від відповідача, ні від інтернет-магазину [INFO] ( [INFO] ) жодної відповіді на вищезазначену вимогу позивачем і її представником не отримано, що свідчить просвідоме порушення відповідачем прав позивача. Тому, просив у судовому порядку розірвати договір купівлі-продажу стайлера «Dyson», модель Airwrapi.d. HS08 Multi-StylerandDryerStraighttoWavyJasperPlum від 15.07.2025, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 17200,00 грн, сплачених за вказаним договором купівлі-продажу; стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 10000,00 грн у відшкодування моральної шкоди; судові витрати позивача покласти на відповідача. 05.09.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 14.10.2025 - 11:30. 25.09.2025 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасника справи: представника позивача - Щетініна Максима Юрійовича. 14.10.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 13.11.2025 - 14:00, у зв`язку з першою неявкою відповідача. 13.11.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 24.11.2025 - 15:30, у зв`язку з оголошеною на території України тривогою. 24.11.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, згідно ч. 4 ст. 223, ст.280-281 ЦПК України. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином та її представник - адвокат Щетінін Максим Юрійович, 20.11.2025 подав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи провести без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач - Фізична особа - підприємець [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Згідно зі ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , з 14.01.2022 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта та відповіддю на запит з ЄДДР. Відповідач - фізична особа - підприємець [PERSON] , з 09.08.2024 є зареєстрованою фізичною особою - підприємцем (вид діяльності - роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового зв`язку або через мережу інтернет) з наступним місцезнаходженням: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 15.07.2025 [PERSON] звернулася в інтернет-магазин [INFO](інтернет-магазин електроніки), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з метою придбання стайлеру «Dyson» (Дайсон) модель Airwrapi.d. HS08 Multi-StylerandDryerStraighttoWavyJasperPlum, внаслідок чого зробила інтернет-замовлення №43275 та того ж дня менеджер магазину здійснив відправлення товару засобами поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» на адресу доставки позивача: [ADDRESS] та вже 16.07.2025 [PERSON] у відділені ТОВ «Нова Пошта» №421 отримала замовлений товар - Стайлер «Dyson» (Дайсон) модель Airwrapi.d. HS08 Multi-StylerandDryerStraighttoWavyJasperPlum, що підтверджується копією фінансового чека та інформацією про посилку. 15.07.2025 [PERSON] здійснила оплату за товар - стайлер «Dyson» (Дайсон) модель Airwrapi.d. HS08 Multi-Stylerand Dryer Straightto Wavy Jasper Plumна рахунок,який був надісланий їй менеджером інтернет-магазину [INFO], а саме на рахунок - ФОП [PERSON] № [NUMBER] в АТУНІВЕРСАЛ БАНК (Монобанк) в сумі 17200,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2273-XHBP-CKXX-PT3M від15.07.2025. Позивачка - [PERSON] розпакувавши Стайлер Dyson» (Дайсон) модель Airwrapi.d. HS08 Multi-Stylerand Dryer Straightto Wavy Jasper Plum, встановила, що він не відповідає характеристикам та зовнішньому вигляду оригінальної продукції «Dyson», хоча під час замовлення продавець неодноразово запевняв, що товар є оригінальним, товар мав суттєві недоліки, серед яких низька якість матеріалу (пластику), насадки мають вм`ятини та подряпини, крім того, насадки не фіксуються на пристрої належним чином, що підтверджується копіями скріншотів переписки. Встановлено, що позивачка повідомила інтернет-магазин [INFO] ([INFO].com.ua), що товар (стайлер) має дефекти, шляхом направлення на електронну пошту інтернет-магазину [INFO] листа зі зверненням щодо усунення недоліків або повернення придбаного товару, до якого долучила фото та відео докази невідповідності товару опису, який міститься на сайті [INFO].com.ua, однак, дане електронне звернення залишилось без жодного реагування з боку інтернет-магазину, що підтверджується копією скріншота сторінки. Також, 26.07.2025 представник позивача, адвокат Щетінін Максим Юрійович направив вимогу відповідачу - ФОП [PERSON] на електронну адресу та засобами поштового зв`язку за адресою: [ADDRESS] , та вимогу інтернет-магазину [INFO] ( [INFO] ) на електронну адресу, про заміну стайлера «Dyson» на аналогічний товар належної якості,повідомивши покупця про адресу, на яку позивачка може надіслати (повернути) придбаний стайлер, а у разі неможливості задовольнити вимогу покупця про заміну товару у встановлені строки, покупець відмовляється від договору і вимагає повернення сплаченої за товар грошової суми в розмірі 17200,00 грн, що підтверджується копією вимоги, копією квитанції поштової служби «Е-пост», та скріншотами сторінок електронної скриньки, однак, ні від відповідача, ні від інтернет-магазину [INFO] жодної відповіді на вищезазначену вимогу надано не було. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 42 Конституцій України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з ч.1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України, у якій передбачено, що свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Отже, ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Отже, ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторонами в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено вище у рішенні, 15.07.2025 між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - ФОП [PERSON] укладено договір купівлі продажу товару - «Dyson» модель Airwrapi.d. HS08 Multi-Stylerand Dryer Straightto Wavy Jasper Plumна відстані за допомогою засобів дистанційного зв`язку, а саме шляхом оформлення замовлення через інтернет-магазин «[INFO]». Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Інтернет-магазин - це засіб для представлення або реалізації товару, роботи чи послуги шляхом вчинення електронного правочину (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням найманого працівника. П. 7, 8, 9, 11, 27 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ); договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку; договір, укладений поза торговельними або офісними приміщеннями, - договір, укладений із споживачем особисто в місці, іншому ніж торговельні або офісні приміщення продавця; засоби дистанційного зв`язку - електронні комунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють також суди. Ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. П. 5, 12, 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг; істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; фальсифікована продукція - продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити, зокрема, назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються, дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання, дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції, гарантійні зобов`язання виробника (виконавця), правила та умови ефективного і безпечного використання продукції та найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 17 Закону у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Виходячи з аналізу вказаної статті обов`язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Проте вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції, при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Указаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16. За змістом ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Позивачка - [PERSON] стверджує, що придбаний нею фен-стайлер є неоригінальним, тобто фальсифікованим товаром, оскільки «Dyson» (Дайсон) модель Airwrapi.d. HS08 Multi-Stylerand Dryer Straightto Wavy Jasper Plum містить суттєві недоліки, а саме низька якість матеріалу (пластику), насадки мають вм`ятини та подряпини, вказані насадки не фіксуються на пристрої належним чином. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів необхідно враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання лежить на продавцеві. Відповідно до зазначених вище норм Закону вина продавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо продавцем буде доведено, що недоліки у товарі виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Тобто, у даному випадку, тягар доказування відсутності фальсифікації товару покладений саме на відповідача, а останній відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та у спростування доводів позивача до суду не подав, тим самим не довів належну якість товару, його оригінальність, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 751/7892/17. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив порушення законодавства про захист прав споживачів, продавши позивачу неоригінальний (фальсифікований) товар, тому, вимоги про розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплаченої за товар грошової суми в розмірі 17200,00 грн, підлягають до задоволення. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн суд зазначає наступне. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). У ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. П. 5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до п. 19 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на викладене слід зазначити, що виходячи з положень ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Ст. 4 та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц та у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №755/3509/18. Суд вважає, що позивачкою доведено факт заподіяння їй моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, адже в результаті порушення її прав, вона змушена була витратити багато часу і зусиль на розв`язання вказаної проблеми, що викликало стрес та розчарування, а тому психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення відповідачем прав позивачки, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, свідчать про заподіяння їй моральної шкоди. При цьому, судом приймається до уваги, що рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц визначено, що визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Отже, виходячи із засад розумності і справедливості, моральну шкоду, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд визначає у розмірі 5000 грн, що є достатнім та співмірним із характером завданої шкоди, що буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану моральну шкоду. Стягнення у такому розмірі не є надто мізерним та надто надмірним, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам поданим позивачем у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про захист прав споживачів, суд дійшов висновку, про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial