Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] адвоката Рибченка Олександра Георгійовича до Бучанської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначено, що Позивач народився [INFO] в м.Кишинів Молдавської РСР (наразі Республіка Молдова) та є громадянином Республіки Молдова. Батько позивача [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України. Вказано, що батько та мати позивача розлучені з 29.05.2017 р. та мешкають окремо. Батько позивача постійно мешкав в Україні. В Україні в [ADDRESS] також постійно мешкала бабуся позивача [PERSON] . Позивач підтримував постійний телефонний контакт як із батьком, так і з бабусею. [INFO] бабуся позивача [PERSON] померла. Після смерті бабусі залишилась спадщина. Після смерті бабусі батько позивача повідомив останньому в телефонній розмові, що його мати оформила на нього заповіт та він переоформить спадщину на своє ім`я. 24 лютого 2022 року почалось вторгнення регулярних військ російської федерації на територію України. Починаючи з весни 2024р. зв`язок з батьком був перерваний. У березні 2025 року позивач приїхав в Україну та від сусіда по жилому будинку в якому мешкав батько, дізнався, що його батько помер [INFO] . З ціллю прийняття спадщини позивач звернувся до Бучанської державної нотаріальної контори. За наслідком розгляду поданих позивачем документів виявилось неспівпадіння прізвищ батька та сина. За направленням державного нотаріуса Українське бюро лінгвістичних експертиз при Національній академії наук України зробило лінгвістичну експертизу, якою в Експертному висновку було встановлено, що попри в розбіжностях у наданих на експертизу документах, прізвища батька та сина є ідентичними, а розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм української мови. Під час звернення позивача до Бучанської державної нотаріальної контори з ціллю прийняття спадщини від батька, з`ясувалось, що батько відповідну заяву до нотаріуса стосовно відкриття спадкової справи за фактом смерті своєї матері [PERSON] не подавав. З`ясувавши зазначену обставину, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття також спадщини від своєї бабусі [PERSON] . Повідомив, що за результатом розгляду даних заяв позивача державним нотаріусом Бучанської державної нотаріальної контори позивачу були надані два листи, а саме: лист № 360/01-16 від 21.03.2025р., в якому позивачу було повідомлено про пропуск ним визначеного законодавством України 6-ти місячного строку з дати смерті його батька для вступу у спадщину та було запропоновано звернутись до суду за місцем смерті батька з позовом про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини; лист № 360/01-16 від 21.03.2025р., в якому позивачу було повідомлено про пропуск ним визначеного законодавством України 6-ти місячного строку з дати смерті його бабусі для вступу у спадщину та було запропоновано звернутись до суду за місцем смерті бабусі з позовом про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. В зв`язку з чим, просить суд визнати поважними причини пропуску громадянином Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , причини пропуску строку для прийняття спадщини від своєї бабусі, громадянки України [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та встановити громадянину Республіки Молдова [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини терміном 4 місяці від дати набуття законної сили рішенням суду у даній справі. Визнати поважними причини пропуску громадянином Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , причини пропуску строку для прийняття спадщини від свого батька, громадянина України [PERSON] та встановити громадянину Республіки Молдова [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини терміном 4 місяці від дати набуття законної сили рішенням суду у даній справі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Ухвалою Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 14 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] \~ адвоката Рибченка О.Г. про витребування доказів, та витребувано у Бучанської державної нотаріальної контори : спадкову справу № 114/2024 за фактом смерті громадянина України [PERSON] ; інформацію, чи відкривалась ким-небудь спадкова справа за фактом смерті громадянки України [PERSON] ; інформацію, чи оформлювала громадянка України [PERSON] заповіт на свого сина - громадянина України [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Представник позивача [PERSON] подав заяву, де просив розглянути дану справу по суті без участі позивача, який постійно мешкає в Молдаській Республіці, та без участі представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин неявки суд не повідомили. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Через відсутність від відповідачів клопотань та відзиву на позов, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази, вивчивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що 10 серпня 1989 року внесено актовий запис №1073 та Дністровським районним відділом ЗАГС видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . В графі «батько» вказано [PERSON] , а в графі «мати» - [PERSON] . (а.с. 17) Також встановлено, що відповідно до паспорта [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] виданого Агентством державних послуг від 12.03.2025 року, останній народився [INFO] та є громадянином Республіки Молдова. (а.с. 15-16) Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області від 21 серпня 2006 року [PERSON] є громадянином України. (а.с. 6) Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України [PERSON] народився [INFO] , батьком є [PERSON] , а матір [PERSON] . (а.с. 8) Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 57 років, про що 10.05.2024 року складено відповідний актовий запис № 281, та Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 19) Також встановлено, що мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 81 року, про що 20 квітня 2021 року складено відповідний актовий запис №394, та Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 37) Відповідно до Експертного висновку № 056/480-m-2 від 18.03.2025 року прізвища « [PERSON] » (свідоцтво про смерть (повторно), запис [PERSON] ) та « [PERSON] » (свідоцтво про народження (переклад з російської мови українською мовою), запис [PERSON] , батько [PERSON] ; паспорт громадянина Республіки Молдова (переклад румунської мови українською мовою), запис [PERSON] ), а також рос. « [PERSON] » (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. (а.с. 9) Відповідно до листа державного нотаріуса Чернишової Вікторії Валеріївни Бучанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.08.2025 року, встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася. [PERSON] склала заповіт на ім`я сина [PERSON] , [INFO] , посвідчений 02 грудня 2020 року Фальковською Л.М., державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим номером 1668. Встановлено, що громадянин Республіки Молдови [PERSON] звернувся 21.03.2025 року звернувся з усними заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , до Бучанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У відповідь на звернення державним нотаріусом Бучанської державної нотаріальної контори були надані два листи, а саме: 1) лист № 360/01-16 від 21.03.2025р., в якому було повідомлено про пропуск [PERSON] визначеного законодавством України 6-ти місячного строку з дати смерті його батька для вступу у спадщину та було запропоновано звернутись до суду за місцем смерті батька з позовом про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. 2) лист № 360/01-16 від 21.03.2025р., в якому було повідомлено про пропуск [PERSON] визначеного законодавством України 6-ти місячного строку з дати смерті його бабусі для вступу у спадщину та було запропоновано звернутись до суду за місцем смерті бабусі з позовом про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с. 12-13) Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Судом враховано, що однією із причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є встановлення відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 23 лютого 2022 року № 229 карантин продовжено до 31 травня 2022 року, від 27 травня 2022 року № 630 карантин продовжено до 31 серпня 2022 року, від 19 серпня 2022 року № 928 карантин продовжено до 31 грудня 2022 року. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 23 грудня 2022 року № 1423 карантин продовжено до 30 квітня 2023 року. Також введенням воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який у подальшому неодноразово було продовжено. Судом враховано, що на дату смерті [PERSON] був живий її син, батько позивача [PERSON] , який відповідно до ЦК України відноситься до першої черги спадкування. Однак, після смерті [PERSON] з`ясувалось, що останній не здійснив жодних юридично значимих дій по прийняттю спадщини після смерті своєї матері. Окрім того, ще однією причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є введенням воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також у зв`язку з активними бойовими діями в місті Буча та його околицях, що позбавило можливості позивача вчасно дізнатися про смерть батька та позбавило позивача можливості безпечно приїхати на територію України. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в чотири місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved