Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

В провадженні суду перебувала вищезазначена цивільна справа. 04.11.2025 року, через систему «Електронний суд», від представника позивача надійшла вищевказана з аява в якій останній просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ІННОВА-НОВА судові витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначив положення статей 133, 141, 270 ЦПК України та те, що 30.10.2025 року у даній справі ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судових витрат на надання позивачу професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн. Крім того, у даній заяві представник позивача просив проводити розгляд цієї заяви без участі представника позивача. До заяви надано документи на підтвердження зміни назви з ТОВ ІННОВА ФІНАНС на ТОВ ІННОВА-НОВА, а саме копію рішення № 05-09/2025 єдиного учасника ТОВ ІННОВА ФІНАНС від 05.09.2025 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Суд, ознайомившись із поданою заявою, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Згідно з п.3 ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 30.10.2025 позов задоволеноповністю. Питання про стягнення витрат на професійну допомогу судом не вирішене, що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Представник позивача на обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав наступні копії документів, які знаходяться при матеріалах справи: - договір № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 укладений між позивачем та адвокатом Андрущенком М.В.; - акт № 3295101575 приймання передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 в якому зазначено перелік наданих послуг та ціну в розмірі 5000 грн. ; - заявка № 32951001575 про надання послуг від 25.05.2025 - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Андрущенка М.В.; - ордер на надання правничої допомоги від 08.05.2025; - платіжна інструкція № 18 від 04.11.2025, якою перераховано позивачем на рахунок адвокати 5000 грн. Вказані докази підтверджують факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 5000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій\~статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Визначаючи у\~даній справі\~розмір судових\~витрат,\~понесених позивачем\~на правничу\~допомогу адвоката,\~за встановлених\~обставин,\~суд виходить\~з того,\~що предмет\~спору в\~цій справі\~не є\~складним,\~та не\~потребує вивчення\~великого обсягу\~фактичних даних,\~обсяг і\~складність складених\~процесуальних документів\~також не\~є значними,\~враховуючи принцип\~співмірності та\~розумності судових\~витрат,\~критерії реальності\~адвокатських послуг,\~а також\~розумності їхнього\~розміру,\~суд вважає\~за можливе\~зменшити розмір\~витрат на професійну правничу допомогу до суми 3500,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 гривень. Судом встановлено, що рішенням №05-09/2025 єдиного учасника ТОВ "Іннова Фінанс", ЄДРПОУ 44127243 від 05.09.2025 вирішено змінити назву ТОВ "Іннова Фінанс" на "Іннова-Нова" у зв`язку з чим повне найменування викладено в такій редакції - Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова -Нова" При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11. На підставі викладеного та

Outcome: partial