Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] з жовтня 2016 року обіймає посаду директора філії «Антонов-Агро» Акціонерного товариства «Антонов». Наказом виконувача обов`язків генерального директора АТ «Антонов» від 14.01.2025 року №878к [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Стягнення, як це наведено в п. 1 резолютивної частини наказу, накладене на [PERSON] за порушення ним вимог пп. 4, пп. 5, пп. 6 п. 5.1.6. Політики запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що введена в дію наказом АТ «АНТОНОВ» від 29.03.2024 №1336, пп. 4 п. 2 підр. 1 розд. 2, п.п. 4 п.1 підр. 2 розд. 2, п.3 підр. 1 розд. 6 Антикорупційної програми АТ «АНТОНОВ», затвердженої наказом № 2882 від 24.06.2024, п. 2.2., п. 2.5. п.2.2., п. 2.5. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «АНТОНОВ» та п. 4.33, п 7.1, п. 7.2, п. 7.4 посадової інструкції директора філії «Антонов-Агро». В мотивувальній частині наказу [PERSON] поставлено в вину те, що він приймав рішення під час виконання посадових (трудових) обов`язків в умовах реального конфлікту інтересів через підписання табелів обліку відпрацьованого часу в філії «Антонов-Агро» керівників, спеціалістів та службовців за квітень, травень, червень, липень 2024 року, у які включенні його доньки ( [PERSON] , [PERSON] ) та зять ( [PERSON] ), а також наказів про надання відпустки [PERSON] №153к від 09.07.2024, №86к від 23.04.2024 та [PERSON] №143к від 01.07.2024, №116к від 31.05.2024, а також заповненні та поданні декларації про наявність або відсутність конфлікту інтересів, в частині декларування неповної інформації про усіх пов`язаних осіб, а саме не зазначення інформації про бухгалтера 1 категорії філії «Антонов-Агро» [PERSON] , яка є йому донькою та головного бухгалтера AT «АНТОНОВ» [PERSON] , який є йому батьком чоловіка доньки, чим порушив вимоги п.2.2., п. 2.5. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «АНТОНОВ» та п. 4.33, п 7.1, п. 7.2, п. 7.4 посадової інструкції директора філії «Антонов-Агро». [PERSON] заявив позов до АТ «Антонов», за яким просив визнати вказаний наказ протиправним та скасувати його. В обґрунтування позову позивач послався на те, що він не порушував вимог антикорупційного законодавства, обставини вчинення дисциплінарного проступку не відповідають дійсності, сам наказ є невмотивованим та внутрішньо суперечливим. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 20.02.2025 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача Парубець Є.О. надіслав відзив, за яким просив відмовити в задоволенні позову, за необґрунтованістю. Інших заяв по суті спору не надходило. Дослідивши наявні у справі докази та інші матеріали суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з такого. Так, позивачем не оспорюється те, що він за посадою відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та визнається, що у його підпорядкуванні перебували близькі особи. Політика запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та Антикорупційна програма АТ «Антонов», з огляду на їх зміст, розроблені та введені в дію АТ «Антонов» вочевидь на реалізацію вимог законодавства про запобігання корупції. Дійсно ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обмеження спільної роботи близьких осіб, а саме особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону (суб`єкти на яких поширюється дія Закону), не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам, особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб (абзац перший та другий частини 1 статті). З огляду на спірний наказ вбачається, що позивачу фактично поставлено в вину порушення саме цих обмежень та обов`язків. Проте поза увагою відповідача залишилось те, що положення абзаців першого та другого частини першої ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції», разом з іншими, не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах (абзац 3 частини першої цієї статті). Філія «Антонов-Агро» Акціонерного товариства «Антонов», з огляду на відкриті дані, зареєстрована та здійснює господарську діяльність в селі Круглик Обухівського району Київської області. Саме в цьому селі і проживає позивач. За таких обставин та вимог закону, з урахуванням того, що підзаконні акти мають відповідати законодавчим актам, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно. При цьому суд враховує те, [PERSON] призначений на посаду директора філії «Антонов-Агро» Акціонерного товариства «Антонов» в той час, як близькі йому особи вже працювали на підприємстві, що не спростовано відповідачем. Очевидно, що при призначенні [PERSON] на посаду роботодавець мав би оцінювати ризики такого призначення, в тому числі і ризики передбачені антикорупційним законодавством. Враховує суд і те, що наказом заступника генерального директора АТ «Антонов» (з операційної та адміністративної діяльності) від 04.10.2024 за № 10489к «Про зміни в структурній схемі філії «Антонов-Агро», було вжито заходів на усунення ймовірного конфлікту інтересів, а саме бухгалтерію філії з 01.10.2024р. перепідпорядковано заступнику директора філії, тим самим, пов`язані з позивачем особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вибули з його прямого підпорядкування ( так вказано в наказі). Крім того в спірному наказі відсутнє посилання на норму КЗпП України, на підставі якої до позивача застосоване дисциплінарне стягнення. Згідно з ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Статтями 221, 232 КЗпП України, трудові спори щодо накладання дисциплінарних стягнень підвідомчі місцевим загальним судам. Отже, позивач вправі заявити дійсний позов. Судова практика послідовно дотримується правового висновку про те, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Виходячи з того, що на позивача не поширюються вимоги ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обмеження спільної роботи близьких осіб, суд, за обставин, справи приходить до висновку, що ним не було допущено порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Антонов» та посадової інструкції директора філії «Антонов-Агро», оскільки інкриміновані йому дії (бездіяльність) не входять до кола його обов`язків. Тому, суд погоджується з позивачем, що спірний наказ є протиправним, тобто таким, що порушує права позивача. Заявлений позивачем спосіб поновлення порушеного права є адекватним порушенню, і не суперечить приписам ст. 16 ЦК України. Отже позов [PERSON] підлягає задоволенню, як такий, що є обґрунтованим. За такого рішення, судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., що сплачений позивачем для забезпечення розгляду справи має бути йому компенсований відповідачем, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved