Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

АТ «Таскомбанк» через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~002/22988636-СК_SB від 07.11.2023 в загальній сумі 34\~977 грн 60 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2\~422 грн 40 коп. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 07.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем підписано заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, на підставі якої останній відкрито поточний рахунок у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 20\~000 грн з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59 % річних та строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідач припинила виконувати умови кредитного договору, а саме припинила сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів у неї утворилась заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 34\~977 грн 60 коп., з яких 19\~929 грн 74 коп. заборгованість по тілу кредиту, 15\~047 грн 86 коп. заборгованість по процентам. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість в загальній сумі 34\~977 грн 60 коп. та судовий збір по справі в розмірі 2\~422 грн 40 коп. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.09.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Попов Є.В. в судове засідання не з`явився, натомість у прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить проводити розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк». Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання. Натомість судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останньої за вказаною адресою, крім того судова повістка-повідомлення доставлена до електронного кабінету відповідача що в контексті положень п. 2-4 ч. 8 ст.\~128, ч. 10 ст.\~130 ЦПК України\~суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом направлення судової повістки про виклик до суду через мобільний додаток «Viber» (документ доставлений 09.10.2025 т 23.10.2025) Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 07.11.2023 звернулась до АТ «Таскомбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 07.11.2023 шляхом застосування цифрового власноручного підпису. На підставі укладеного договору відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні [NUMBER] і надано віртуальну платіжну картку №\~ [NUMBER] та остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 20 000 грн зі строком користування кредитним лімітом 12 місяців (365 днів) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий рахунок та процентною ставкою 59 % річних, починаючи з дня виходу із пільгового періоду. Положеннями заяви-договору визначено, що заява-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі договір) разом з публічною пропозицією (офертою) на укладання про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та тарифами банку, що розміщені на сайті АТ «Таскомбанк», складають договір про банківське обслуговування фізичних осіб в мобільному застосунку izibank. Підписавши власним\~електронним цифровим\~підписом вищевказану\~заяву відповідач\~підтвердила,\~що до\~укладення договору\~вона ознайомленаз умовами договору, у тому числі тарифами, правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «Таскомбанк», зокрема щодо мого права змінювати персональний ідентифікаційний номер (ПІН) електронного платіжного засобу (картки) впродовж дії строку заяви-договору, з умовами відкриття та обслуговування рахунків та обов`язком банку щодо надання їй (за вимогою) один раз на календарний місяць безоплатно виписки за рахунком за такий місяць в електронній формі в мобільному застосунку або у паперовій формі у відділенні банку, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту, надання та/або зміни умов надання банківських, платіжних та інших фінансових послуг банку, зобов`язуюсь проводити оплату банківських, платіжних послуг в строки та в розмірах передбачених тарифами. Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору у повному обсязі, внаслідок чого в останньої виникла заборгованість в загальній сумі 34 977 грн 60 коп., з яких 19\~929 грн 74 коп. заборгованість по тілу кредиту, 15\~047 грн 86 коп. заборгованість по процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 13.05.2025 за договором №\~002/22988636-СК_SB від 07.11.2023, укладеного між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] . Позивачем з метою досудового врегулювання спору було направлено повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості на адресу відповідача, однак така вимога залишена останньою без реагування, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення боргу для відновлення порушеного права. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави\~71,\~73 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1\~ст. 202 ЦК\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3\~статті 203 ЦК\~визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1\~ст. 207 ЦК\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК\~України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пунктом 1 ч. 5 ст.\~3\~Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абзацу 3 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно\~ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 509 ЦК\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховані на суму заборгованості. Статтями\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, визначених у кредитному договорі №\~002/22988636-СК_SB від 07.11.2023 і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення її зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого за нею обчислюється заборгованість в загальній сумі 34\~977 грн 60 коп., з яких: 19\~929 грн 74 коп. - \~заборгованість за тілом кредиту (в\~т.ч.\~прострочена), 15\~047 грн 86 коп. -\~заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена). Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула в порядку та у строки, передбачені договором, чим порушила права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості є обґрунтованими. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2\~422\~грн 40 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору в повному обсязі. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved