Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 56205,82 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 11999,99 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 3705,86 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем, у розмірі 40499,97 грн., а також понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Позовна заява мотивована тим, що 15.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4560011 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становить 12000,00 грн., строк кредиту360 днів: з 15.04.2024 по 10.04.2025, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти шляхом зарахування на платіжну картку, яка вказана відповідачем під час укладення договору. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25.11.2024 становила 15705,85 грн., з них: 11999,99 грн.заборгованість за тілом кредиту, 3705,86 грн.заборгованість за процентами. На підставі договору факторингу право грошової вимоги по вказаному кредитному договору перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції», яке в межах строку дії кредитного договору у період з 26.11.2024 по 09.04.2025 (135 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 40499,97 грн., тому загальна сума заборгованості склала 56205,82 грн., що і стало підставою для звернення до суду. Крім того, представник позивача просить суд зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми і стягнути отриману суму інфляційних витрат і 3% річних з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4560011, за умовами якого товариство зобов`язується надати споживачу кредит на суму 10000,00 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 19736. Згідно з п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів. Відповідно до п. 1.4.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору. Згідно з п. 2.1, п. 2.2 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 15.04.2024 або 16.04.2024. Пунктом 4.1 договору визначено, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3 договору. Крім того судом встановлено, що 16.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 4560011, за умовами якого товариство зобов`язується надати споживачу кредит на суму 2000,00 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною 2ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1ст. 1047 ЦК Українидоговір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У ч. 1ст.627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2ст. 639 ЦК України). Нормоюст. 639 ЦК Українипередбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до положеньст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.Ст. 527 ЦК Українипередбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610 ЦК Українивстановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно довідки ТОВ «Пейтек» від 19.12.2024 року 15.04.2024 року на картку № [NUMBER] було успішно перераховано кошти в розмірі 10000 грн. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 19.12.2024 року 16.04.2024 року на картку № [NUMBER] було успішно перераховано кошти в розмірі 2000 грн. З виписки з особового рахуку [PERSON] вбачається, що 15.04.2024 року на картку останнього було зараховано кошти в розмірі 10000 грн. Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 12000 грн. Відповідачем зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом виконані не були. 25.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як клієнтом та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» як фактором укладено договір факторингу № 25/11/2024, на підставі якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором № 4560011, укладеним з [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 513 ЦК Україниправочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами\~ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на підставі договору факторингу набуло право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4560011 від 15.04.2024, тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за цим договором. Згідно розрахунку заборгованість вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4560011 від 15.04.2024 становить 56205,82 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 11999,99 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 3705,86 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем, у розмірі 40499,97 грн. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання за кредитним договором № 4560011 належним чином не виконував, то з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 56205,82 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 11999,99 грн., суми заборгованості за процентами 44205,83 грн. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11ст.265ЦПК України\~інфляційних втрат та 3% річних відповідно до\~ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, - суд зазначає таке. Відповідно до ч. ч. 10, 11\~ст. 265 ЦПК України\~суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченомурозділом VII цього Кодексу. Дані норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятоїстатті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятоїстатті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22. Також суд зазначає, що відповідно до\~п. 18 Перехідних положеньЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 15 квітня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11ст.265ЦПК України\~інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування,- є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте позивачем не надано платіжних документів (платіжного доручення, квитанції тощо), які підтверджують сплату позивачем коштів в розмірі 10000 грн. В порядку\~ст. 141Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст.\~207,\~517,\~526,\~1048,\~1049,\~1054,\~1077 ЦК України,

Outcome: partial