Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що в січні місяці 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Хоменко О.В., маючи намір вчинити правочин щодо належного йому нерухомого майна, де йому стало відомо про наявність зареєстрованого обтяження на нерухоме майно. Нотаріус надала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.01.2023. Звернувшись з заявою до Ковпаківського відділу ДВС у місті Суми, заявнику було повідомлено, що «Згідно пункту 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями Зареєтровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 року № 699/30567, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання становить один рік. У зв`язку із закінченням строків зберігання виконавче провадження за № 15103859, щодо боржника [PERSON] , знищено, що підтверджується Листом Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми від 05.09.2025 року 29030/В-2816/15.1. Також у відповіді зазначено, що відповідно у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження на нерухоме майно, а саме: все нерухоме майно, за реєстраційним номером - № 15103859 від 29.09.2009, зареєстровано реєстратором Сумської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 9119483, виданої 05.10.2009 Ковпаківським ВДВС СМУЮ. Також, у відповіді Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Суми зазначено, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі ДВС на виконанні не перебувають виконавчі провадження відносно нього. Просить суд скасувати арешт на все його нерухоме майно, накладене постановою про відкриття виконавчого провадження ВП 15103859 від 29.09.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9119483 від 05.10.2009 року. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Третя особа Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» також про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, пояснень не подала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №321198923 від 26.01.2023 у розділі «Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», реєстраційний номер обтяження 9119483, зареєстровано: 05.10.2009; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП №15103859, 29.09.2009, Ковпаківський ВДВС СМУЮ, державний виконавець Безуглий І.І.; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник [PERSON] ; обтяжувач: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (а.с.11-13). Як вбачається з матеріалів справи, Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) відсутні відомості про те, що на виконанні у Відділі ДВС перебувало виконавче провадження №15103859 з примусового виконання виконавчого листа №1-20 від 01.07.2009, виданого Ковпаківським районним судом м. Сум про стягнення з [PERSON] на користь Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» заборгованості в розмірі 125010,26 грн. (а.с.17). Із копії довідки, наданої Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.09.2025 вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження за якими стороною є [PERSON] у відділах державної виконавчої служби Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкритими та зареєстрованими не значаться. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні в Ковпаківському відділі державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції з 29.09.2009 по 24.12.2009 перебувало виконавче провадження №15103859 з примусового виконання виконавчого листа №1-20 від 01.07.2009, виданого Ковпаківським районним судом м. Сум про стягнення з [PERSON] на користь Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» заборгованості в розмірі 125010,26 грн. Згідно пункту другого розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 №699/30567, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У зв`язку із закінченням строків зберігання виконавче провадження №15103859 щодо боржника [PERSON] , знищено (а.с.14). Відповідно до частин 1 і 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» ? арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. З копії листа Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.09.2025 вбачається, що відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за №571/20884 та затверджено Наказ Міністерства юстиції України 12.04.2012 №578/5, строк зберігання актів знищення становить три роки. У зв`язку із закінченням строків зберігання акт знищення, знищено. Підстави для зняття арешту з майна боржника у Відділі відсутні. З аналізу норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що державний виконавець мав при закінченні виконавчого провадження щодо боржника зняти накладений ним арешт на нерухоме майно. Як вбачається з досліджених судом доказів скасування арешту в досудовому порядку державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не було здійснено. Суд бере до уваги, що за змістом ч. 1 р. Х Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби лише завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, наведені позивачем обставини не спростував. Стягувач- Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» також з цього приводу не висловив своєї позиції. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Тобто державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача належне користування, володіння та розпорядження своїм майном, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на майно було накладено органом виконавчої служби у 2009 році, на даний час виконавчі провадження знищені. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 12-19, 141, 265-268, 354 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

Outcome: approved