Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач Товариство\~з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з\~ [PERSON] заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2005497641 від 30.08.2013, у розмірі 60 897,42 грн., а також судові витрати в сумі 3 028,000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.08.2013 між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» (далі - Первісний кредитор) укладено кредитний договір № 2005497641.13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного договору № 2005497641, перейшов до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитним договором укладеним між АТ «ОТП Банк» та боржником, в розмірі портфеля заборгованості. Пунктом 1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК«ЄАПБ» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитним договорами. Відповідно до\~реєстру боржників\~№ 2\~до Договору\~факторингу ТОВ\~«ФК«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2005497641 від 30.08.2013, у розмірі 60897,42 грн.,\~з яких:\~42318,30\~грн.\~загальна \~сума боргу\~по тілу,\~18579,12\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками.\~Згідно п.\~6.2.3.\~Договору факторингу\~Право Вимоги\~переходить до\~ТОВ «ФК\~«ЄАП|»\~з моменту\~підписання Сторонами\~цього Договору,\~після чого\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» стає\~Новим Кредитором\~по відношенню\~до Боржників\~стосовно їх\~заборгованості. Зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Оскільки, відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 26.05.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою суду\~від 06.06.2025\~по справі\~відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу направлялась ухвала суду, копія позовної заяви та доданих до неї документів за зареєстрованою адресою місця проживання, натомість до суду повернувся конверт з поштовим повідомленням «За закінченням встановленого терміну зберігання». Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) зробила висновок, що «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». Цю правову позицію неодноразово використовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші). Окрім цього, у постановах від 14.08.2020 та від 13.01.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив: «у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі». Також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17 зазначив: «до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій». Схожу позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20 та постанові від 29.04.2021 у справі № 826/12038/17. Повернення листа за закінченням терміну зберігання свідчить про належне повідомлення відповідача й у третейському процесі (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 876/74/20). Таким чином Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Також Верховний Суд в окремій ухвалі від 23.01.2019 зазначив, що «ані Закон про поштовий зв`язок, ані Правила надання послуг поштового зв`язку не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованим листом, довідки із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення». Суд ураховує в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України указані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відзиву або клопотань з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як установлено судом, 30.08.2013 між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2005497641. Відповідно до умов кредитного договору № 2005497641 від 30.08.2013, загальна сума кредиту 24990 грн., строк кредиту\~24 місяців; розмір процентної ставки 0,01 % річних. Крім того, сторонами узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості послуг. 13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного договору № 2005497641, перейшов до ТОВ «ФК«ЄАПБ». Згідно п. 1.1. Договору факторингу AT «ОТП БАНК» (Первісний Кредитор) передає, а ТОВ «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить AT «ОТП БАНК», і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між AT «ОТП БАНК», і боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Пунктом 1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до\~реєстру боржників\~№ 2\~до Договору\~факторингу ТОВ\~«ФК«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~ [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2005497641 від 30.08.2013, у розмірі 60897,42 грн., з яких: 42318,30 грн. загальна сума боргу по тілу, 18579,12 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно п. 6.2.3. Договору факторингу Право Вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАП|» з моменту підписання Сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Таким чином,\~ [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2005497641 від 30.08.2013 в розмірі 60897,42 грн., з яких: 42318,30 грн. загальна сума боргу по тілу, 18579,12 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно ст. 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст.\~1077, ч. 1 ст.\~1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до\~ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Дійсність укладеного договору відповідачем не оспорювалася, тобто він є чинним, а наявні у позивача зазначені вище документи, свідчать про те, що до позивача перейшли всі права вимоги замість первісного кредитора - АТ «ОТП БАНК» за кредитним договором № 2005497641 від 30.08.2013. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих позивачем доказів було встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором щодо повернення кредиту, не виконує належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги про стягнення суми боргу за вказаним договором є законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved