Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник позивача 11.09.2025 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 36931786 від 21.03.2024 у розмірі 12813,50 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 21.03.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] з допомогою інформаційно-комунікаційної системи укладено електронний Кредитний договір № 36931786 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на виконання якого відповідачу на зазначену в договорі банківський картковий рахунок [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на умовах, визначених в договорі, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Як зазначає позивач, відповідач не виконала свої зобов'язання та не здійснила платежі, що передбачені умовами договору, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. В подальшому, 09.07.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» було укладено Договір факторингу № 0907, за яким відповідно до реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги в тому числі до відповідача на суму 12813,50 грн., з яких 7000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5813,50 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що на неодноразові заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 30.09.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.10.2025 з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення (а.с.49). По причині неявки відповідача [PERSON] судовий розгляд було відкладено на 17.11.2025, про що сторонам суд повідомив у визначеному законодавством порядку. Окрім направлення повістки про виклик до суду за останнім відомим місцем проживання відповідача, остання також повідомлялася судом про дати судових засідань шляхом доставки електронного листа на вказану в позовній заяві електронну адресу (а.с.56 на звороті). Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просить розглядати справу за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53,59). Відповідач про поважність причин не з`явлення до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив без постановлення окремого документу провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи убачається, що 21.03.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] укладено Кредитний договір №36931786. На умовах Кредитного договору Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 7000,00 грн. (п.1.3.), а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та в порядку, встановлених кредитним договором (п.1.1.). Кредит надається строком на 45 днів (п.1.5.), термін повернення кредиту 05.05.2024 (п. 1.6.), зі сплатою процентів за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: з 1-го по 15-й день користування кредитом - 1,4900 %, в сумі 1564,50 грн., термін оплати 05.04.2024 (п.1.7.1.); з 16-го по 45-й день користування кредитом - 2,4900 %, в сумі 5229,00 грн., термін оплати 05.05.2024 (п.1.7.2.). На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 43462,60%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13793,50 грн. (п.1.16). Умовами Договору передбачено, що цей Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього Договору, а також із діючими «Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту», розміщеними на сайті Кредитодавця на момент укладення цього Договору. Підписання цього Договору Позичальник підтверджує, що йому надана уся інформація згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію». Довідкою ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» від 28.08.2025 підтверджується, що з [PERSON] укладено Кредитний договір № 36931786 від 21.03.2024, акцепт якого здійснено позичальником шляхом направлення йому SMS-повідомлення на номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор С-385654 21.03.2024 09:09:10 (а.с.11). Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладення електронного договору передбачено нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», а саме електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постановах Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19; від 23.03.2020 у справі № 404/502/18; від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та інших. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відповідно до ст.ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору, а саме 21.03.2024 об 11:47 на картку 535528*54 перераховано 7000,00 грн. кредитні кошти згідно договору 36931786, що підтверджується квитанцією LIQPAY від 27.08.2023 ID 2440063877 (а.с.12). Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що 09.07.2024 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №0907 (а.с.13-22), згідно якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», в тому числі і до [PERSON] номер договору 36931786 від 21.03.2024 на суму 12813,50 грн., порядковий номер згідно витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами 52 (а.с.23), про що було повідомлено позичальника [PERSON] (а.с.25,26). Згідно розрахунку заборгованості (виписка з особового рахунку) [PERSON] , станом на 09.09.2025 заборгованість за кредитним договором №36931786 від 21.03.2024 становить 12813,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн.; заборгованість за відсотками 5813,50 грн. (а.с.24,27). На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», правонаступником якого є позивач, належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, тоді як відповідач не виконала свої зобов`язання за цим договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість, розмір якої відповідачем не спростований, а отже позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON] витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що представником «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» у цій справі був адвокат Бачинський О.М., який діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 08.09.2025 (а.с.28), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001477 (а.с.29), на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав копії Договору про надання правової допомоги від 05.09.2025 № 250905-10Ш (а.с.30-31) та розрахунок суми судових витрат у даній справі (а.с.32), згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19. Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved