Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

ТОВ "Коллект центр" через свою представницю за посадою [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 44\~300,00 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 18.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 100570575. Відповідно до п. 1.2 - п. 1.4 договору сума кредиту становить 5\~000,00 грн, строк кредитування - 24 дні, дата повернення кредиту і сплати комісії та процентів - 11.09.2021. Відповідно до п. 1.5.2 договору процентна ставка визначена у розмірі 1,50 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту становить 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту одноразово. Пунктом 1.6. договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту. 30.11.2021 був укладений договір № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 100570575. 10.03.2023 був укладений договір № 10-03/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 100570575. Загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом за договором № 100570575 від 18.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 44 300,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 5\~000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 38 300,00 грн, заборгованість за комісією - 1 000,00 грн. Наведене стало підставою звернення до суду, тому просить суд стягнути із відповідача наявну заборгованість та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. Вказана справа надійшла за підсудністю з Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області та передана на розгляд у провадження судді Попельнюха А. О. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.09.2025 позовна заява залишена без руху зі наданням позивачеві часу на усунення виявлених у ній судом недоліків. На виконання ухвали суду від представниці позивача - за посадою Ткаченко М. М. засобами електронного зв`язку із використанням системи "Електронний суд" 11.09.2025 надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Під час підготовки справи до судового розгляду судом установлено, що відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк. Жодних заяв або клопотань суду не надав. У свою чергу представниця позивача проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст.\~626\~ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами\~1 та 2 статті 639\~ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~\~205, 207 ЦК України), такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п.1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як установлено судом, 18.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 100570575. Відповідно до п. 1.2 - п. 1.4 договору сума кредиту становить 5\~000,00 грн, строк кредитування - 24 дні, дата повернення кредиту і сплати комісії та процентів - 11.09.2021. Відповідно до п. 1.5.2 договору процентна ставка визначена у розмірі 1,50 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту становить 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту одноразово. Пунктом 1.6. договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту. Порядок пролонгації строку кредитування обумовлений сторонами в п. 2.3. договору. Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. Відповідно до\~п.\~6.3.\~договору приймаючи\~пропозицію товариства\~про укладання\~цього кредитного\~договору,\~позичальник також\~погоджується з\~усіма додатками\~та невід`ємними\~частинами (у\~т.ч.\~правилами,\~паспортом споживчого\~кредиту та\~графіком платежів)\~договору в\~цілому та\~підтверджує,\~що він\~ознайомлений,\~погоджується з\~усіма визначеннями,\~умовами та\~змістом,\~повністю розуміє,\~і зобов`язується\~неухильно дотримуватись\~умов кредитного\~договору та\~правил надання\~фінансових кредитів\~(послуг)\~товариством,\~що розміщені\~на сайті\~товариства та\~є невід`ємною\~частиною цього\~договору (а.с. 8-13). Відповідач [PERSON] був ідентифікований ТОВ "Мілоан", що підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію (а.с. 20). Як вбачається з квитанції\~\~№ 1737946711 згідно з договором № 100570575від 18.08.2021 на номер карти 414949*04 перераховано грошові кошти в сумі 5 000,00 грн (а.с. 20, зворотня сторінка). Згідно розрахунку заборгованості\~\~ТОВ «Мілоан»станом на 10.11.2021 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 100570575становить 22 800,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5\~000,00 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги в сумі 16\~800,00 грн, та комісії в сумі 1 000,00 грн (а.с. 21-22). 30.11.2021 був укладений договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за договорами кредиту та позики до позичальників, в тому числі за договором № 100570575(а.с. 23-30). Так, згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 до фактора - ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги за договором № 100570575відносно [PERSON] на загальну суму 22 800,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5\~000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 16\~800,00 грн, комісія - 1 000,00 грн (а.с. 32-34). 10.03.2023 був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за договорами кредиту та позики до позичальників, в тому числі за договором № 100570575(а.с. 34-44). Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №\~10-03/2023/01 від 10.03.2023 до фактора ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором № 100570575\~відносно [PERSON] в загальні сумі 44 300,00 грн, з яких тіло кредиту становить 5\~000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 38 300,00 грн, комісія - 1 000,00 грн (а.с. 47-49). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт капітал» за договором № 100570575\~ [PERSON] станом на 17.06.2025 заборгував 44 300,00 грн, з яких тіло кредиту становить 5\~000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 16 800,00 грн, комісія - 1 000,00 грн, додатково нараховані відсотки за кредитом - 21 500,00 грн (а.с. 22). Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач своїх зобов`язань за договором перед первісними кредитором та фактором не виконав,\~у зв`язку з чим\~у нього утворилась заборгованість перед позивачем. Перевіряючи розмір заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, суд погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що обґрунтовується положеннями п. 2.3.1.2. договору щодо пролонгації на стандартних (базових) умовах, що були узгоджені сторонами. Згідно з цим пунктом позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263\~ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Під час укладення договору про споживчий кредит № 100570575 від 18.08.2021 сторони узгодили, що строк кредитування становить 24 дні з 18.08.2021 (п. 1.3. договору), датою повернення кредиту визначено 11.09.2021 з можливістю пролонгації, строк якої не може перевищувати 60 днів. Під час аналізу матеріалів справи судом установлено, що належні та допустимі докази пролонгації договору про споживчий кредит після 10.11.2021 матеріали справи не містять. Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 60 днів, який був визначений у пункті 2.3.1.2. договору про споживчий кредит. У зв`язку із цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні. Ураховуючи наведене, під час розгляду справи судом установлені підстави для проведення власних розрахунків процентів за користування кредитними коштами протягом визначеного умовами договору строку кредитування, розмір яких становить 16 800,00 грн та підлягає стягненню з відповідача. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, подані позивачем розрахунок заборгованості ТОВ «Вердикт капітал» за договором № 100570575 від 18.08.2021 та витяг з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №\~10-03/2023/01 від 10.03.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку, що після укладення кредитного договору первісний кредитор належним чином та у повному обсязі виконав його умови та перерахував кредитні кошти у визначеному умовами договору розмірі на картковий рахунок відповідача. Після заміни фактора та кредитора у зобов`язанні право вимоги погашення боргу перейшло до позивача у справі. Допущені відповідачем порушення умов договору у частині своєчасності та повноти перерахування сплати коштів у рахунок погашення кредиту, комісії та процентів за користування ним порушує права позивача, як нового кредитора відносно нього. І таке порушене право підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у цій частині заявлених вимог зі стягненням на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 100570575 від 18.08.2021 у визначеному судом розмірі, а саме заборгованості зі сплати тіла кредиту в розмірі 5\~000,00 грн, комісії у розмірі 1 000,00 грн та заборгованості зі сплати процентів у визначеному судом та умовами договору розмірі в сумі 16 800,00 грн, а всього 22 800,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (51,47 %), стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам у сумі 1\~246,81 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу суд ураховує таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). При зверненні до суду із даної позовної заявою позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу адвоката визначені у загальному розмірі 16 000 грн. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучена копія договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ "Коллект центр" та Адвокатським об`єднанням "Лігал ассістанс"; копія заявки на надання юридичної допомоги № 960 від 01.05.2025, копія витягу з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с. 54-60). Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вони також підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ "Коллект центр" пропорційно задоволеним вимогам (51,47 %) у сумі 8\~235,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial