Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 51,9 кв.м., в тому числі житлова площа 39,8 кв.м., з господарськими спорудами: Б - сарай, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , 1933 року народження, який помер [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок. Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 10.01.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано матеріали спадкових справ. 29.08.2025 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи, заведена до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Сторони в підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить ухвалити рішення по справі. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є чоловік/дружина та діти померлого (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавці, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Ззаконом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги місцевих рад. Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав. Державному Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1177. [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Бердичівської державної нотаріальної контори № 109/02-14 від 26.03.2025, спадкоємцем на житловий будинок номер [ADDRESS] згідно договору про розподіл спадкового майна є дочка померлого [PERSON] , а на грошові вклади з усіма нарахованими відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» є діти померлого: [PERSON] , [PERSON] . Відомості надані згідно спадкової справи [PERSON] , померлого [INFO] . Указане, також підтверджується договором про розподіл спадкового майна від 10.01.2025 укладеного між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Договір посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Денисенко Г.А., зареєстровано в реєстрі за № 4-16. Відповідно до договору про передачу в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від одної до п`яти включно від 10.05.1960, на підставі рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради депутатів за № 181 від 21.04.1960, [PERSON] відведена земельна ділянка на праві безтермінового користування, площею 400 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області від 21.07.2016 за № 152 «Про перейменування вулиць та провулків м. Бердичева» та додатку до нього, вулицю Войкова було перейменовано на [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 677 від 20.04.2023, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації, про те, що станом на 31.12.2012 згідно наявних даних паперових носіїв право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ не зареєстроване. Відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 419746714 від 26.03.2025, відомості щодо права власності чи інших речових прав, іпотеки, обтяження, стосовно будинку за адресою: [ADDRESS] - відсутні. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок збудований у 1970 році. Технічний паспорт виготовлений 21.03.2023 КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради. Інвентаризаційна справа № 6921. Замовник [PERSON] . Позивач 10.01.2025 звернулася до державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , однак постановою державного нотаріусу за № 34/02-31 від 10.01.2025 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю належної реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] , померлим [INFO] . Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У цій справі суд встановив, що позивачка позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Спірний житловий будинок було побудовано у 1970 році та будівництво здійснено на земельній ділянці, яка була надана [PERSON] у безстрокове користування. Цей житловий будинок проінвентаризовано в органах БТІ, проте право власності на будинок не зареєстровано. Між тим, суд зазначає, що відсутність державної реєстрації права власності, з огляду на рік побудови будинку, не свідчить про відсутність такого права за спадкодавцем. Ураховуючи вищевикладене, оскільки спірний житловий будинок та господарські споруди входять до спадкової маси - за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок та господарські споруди, зазначені в позовній заяві. Беручи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідачів, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved