Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року у справі № 945/429/24 відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. 00 коп.. з конфіскацією заборонених знарядь лову в дохід держави. Позивач вказував на те, що під час розгляду зазначеної вище справи, встановлено, що 14 лютого 2024 року, знаходячись на Нечаянському водосховищі річки Березань, поблизу с. Нечаяне, Миколаївського району Миколаївської області був затриманий відповідач [PERSON] , який забороненими знаряддями лову - сітками месиновими, у кількості 6 штук, здійснював вилов риби, чим порушив вимоги розділу IV пункту 1 підпункту 1, пункту 4 підпункту 4 «Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністретсва аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року. При затриманні у відповідача виявлено рибу: 15 особин карася сріблястого; 3 особини окуня; 2 особини сазана. Позивач зазначив, що своїми діями відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду у розмірі 40613 грн. 00 коп., розраховану, відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року № 1042, яка відповідачем не відшкодована. У зв`язку з зазначеним вище, посилаючись на неправомірні дії відповідача, позивач просив стягнути з відповідача, заподіяну рибному господарсту України шкоду у розмірі 40613 грн. 00 коп., а також судові витрати у справі. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року позовну заяву Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви слідує, що позивач просить суд розглянути справу в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому 17 листопада 2025 року подав до суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Суд дослідив матеріали справи та встановив таке: 14 лютого 2024 року о 18 годині 00 хвилин знаходячись на Нечаянському водосховищі річки Березань, поблизу с. Нечаяне, Миколаївського району Миколаївської області був затриманий відповідач [PERSON] , який забороненими знаряддями лову - сітками месиновими, у кількості 6 штук, здійснював вилов риби, чим порушив вимоги розділу IV пункту 1 підпункту 1, пункту 4 підпункту 4 «Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністретсва аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року. При затриманні у відповідача виявлено рибу: 15 особин карася сріблястого; 3 особини окуня; 2 особини сазана. Своїми діями відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду у розмірі 40613 грн. 00 коп., розраховану, відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року № 1042. Внаслідок незаконного вилову риби, 14 лютого 2024 року відносно відповідача складено протокол про адміністративного правопорушення № 018426/56 за порушення вимог розділу IV пункту 1 підпункту 1, пункту 4 підпункту 4 «Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністретсва аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16 листопада 2022 року за № 1412/38748, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП). Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., з конфіскацією. Згідно з положеннями ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України Про тваринний світ підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України Про охорону навколишнього середовища шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не відшкодовано шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Також, відповідно до ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" (далі - Закон) посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову за платіжною інструкцією № 261 (внутрішній номер 375240182) від 16 жовтня 2024 року, що складає 1514 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1514 грн. 00 коп.

Outcome: approved