Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

01 жовтня 2025 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач зазначила, що з 28 березня 2002 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Клепачівською сільською радою Хорольського районного суду Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 28 березня 2002 року (актовий запис № 2). Від даного шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Підставами для розірвання шлюбу позивач вказує на відсутність взаєморозуміння та поваги, наявність різних поглядів на життя. Подальше спільне життя вважає неможливим, сім`я існує формально, шлюбні стосунки не підтримують з листопада 2022 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, належно була повідомлена про місце, дату та час слухання справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Клепачівською сільською радою Хорольського районного суду Полтавської області (актовий запис № 2), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 28 березня 2002 року . Відповідно до статей 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до статті 109 СК Україн шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд, здійснивши оцінку доказів, що містяться у матеріалах справи, встановив, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата почуття любові й поваги одне до одного, кожен проживає окремо та спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні відносини припинені. Подальше спільне проживання подружжя зі збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. При цьому суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 01 жовтня 2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не зверталися, а тому суд доходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Питання про стягнення судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога не ставилась позивачем.

Outcome: approved