Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, написала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході розгляду справи були досліджені: свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] серія [NUMBER] від 24.01.2015 р.; свідоцтво про розірвання шлюбу, відповідний актовий запис 23, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського управління юстиції в Одеській області від 14.10.2014 р., серія [NUMBER] ; паспорт [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області від 23.06.2018 р.; паспорт [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області від 20.08.2012 р.; витяг з реєстру територіальної громади № 2025/011546996. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що у сторін по справі народилася [INFO] дитина [PERSON] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано від 14.10.2014 р. Позивачка звільняється з роботи у зв`язку з цим не має змоги повністю забезпечувати дитину, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, але є працездатним та має можливість сплачувати аліменти, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. Правова норма ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому обов`язок батьків дитини по утриманню дитини є спільним. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитини, оскільки, згідно ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оскільки відповідачем у добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісної дитини не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін та інтереси малолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги, щодо стягнення аліментів задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved