Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 4 000,00 грн., але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з дня подання позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини, але шлюб ще не розірвано, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач має стабільний заробіток, але ніякої допомоги на утримання дружини та дитини не надає, хоч і має можливість це робити. Через малий вік дитини не має можливості працювати повноцінно та отримувати належний дохід, тому вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 01.10.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач вимоги визнав, однак вказує, що доводи позивача щодо утримання малолітньої дитини виключно нею є такими, що в повному обсязі не відповідають дійсності, оскільки письмовими доказами підтверджується надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини. Вважає, що стороною відповідача доданими до матеріалів справи платіжними документами спростовано, що [PERSON] не забезпечує матеріально дружину [PERSON] та дитину [PERSON] . Більше того, згідно із вказаними платіжними інструкціями відповідачем на утримання позивача та малолітнього сина в сукупності перераховано кошти, розмір яких значно перевищують ціну позовних вимог заявлених у твердій грошовій сумі - 4000,00 грн., але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (3028,00 грн.). Зазначає, що в матеріалах справи відсутні письмові докази, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває тільки на утриманні позивача. В судове засідання позивач через канцелярію суду подала заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги визнала, але не погодилась з викладеними позивачем в позовній заяві обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони із лютого 2024 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народився [INFO] син [PERSON] , який після припинення шлюбних стосунків між батьками проживає з матір`ю. У відповідності до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи положення ст. 84 СК України щодо права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, визнав позовні вимоги, суд приходить\~до висновку\~щодо їх\~задоволення та\~стягнення із\~відповідача на\~користь позивача\~аліментів на\~її утримання в розмірі 4 000,00 грн., але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з 13.08.2025 року до [INFO] . Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). У відповідності до ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 1 211,20 грн. судового збору на користь позивача, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved