Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/2\~частки з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше встановленого\~мінімального розміру\~аліментів,\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований 15.04.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 702. Від даного\~шлюбу сторони\~мають спільного\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивачка [PERSON] разом із дитиною зареєстрована та проживає разом, дитина перебуває на її утриманні. Батько участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини участі не приймає. Натомість позивачка належний і достатній рівень проживання дитині самостійно не зможе забезпечити, тому вважає, що батько дитини, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки працевлаштований та має постійний дохід, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 21.10.2025 розгляд справи був відкладений через неявку учасників та відсутністю у суду доказів їх належного завчасного повідомлення про день, час та місце судового розгляду. У судове засідання учасники не з`явилися. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи судом не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Правом подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ураховуючи відсутність заперечень на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, встановив таке. Спірні правовідносини між сторонами виникли з питань виконання батьками обов`язку утримувати дитину та способів виконання цього обов`язку, у зв`язку із чим до їх правового регулювання підлягають застосуванню норми Глави 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У свою чергу мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, що регламентовано частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Також законодавець\~у частині\~п`ятій вказаної\~статті визначив,\~що суд\~не обмежується\~розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього таких витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. З наявних у матеріалах справи письмових доказів судом установлено, що 15.04.2022 між сторонами у справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Черкаси Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції,\~актовий запис\~№ 702(а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблений відповідний актовий запис за № 1524 (а.с. 4). Наданим суду довідкою, виданою Виконавчим комітетом Медведівської сільської ради 05.08.2025, та відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.07.2025 підтверджено, що позивачка [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що на переконання суду підтверджує факт перебування сина на її повному утриманні та наявність правових підстав для ініціювання розгляду питання про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 5-6). Під час вирішення питання про визначення розміру аліментів суд ураховує, що у прохальній частині позову позивачка зазначає про необхідність стягнення на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача. Проте обґрунтування заявленого позову стосується наявності можливості у відповідача сплачувати аліменти у розмірі частини усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісячно. Обґрунтувань необхідності стягнення саме частини та наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у такому розмірі позовна заява не містить. Аналізуючи наведене суд посилається також на загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип диспозитивності, який передбачає розгляд справи судом не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України, а також принцип змагальності сторін, який визначає обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). За таких обставин суд дійшов висновку, що наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача не обґрунтовано та не підтверджено належними і допустимими доказам, внаслідок чого позов підлягає до часткового задоволення зі стягнення аліментів у розмірі частини доходів [PERSON] щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно є мінімальним гарантом захисту прав дитини, і такий розмір аліментів не становитиме надмірного тягаря для відповідача. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 вказаної статті). За таких обставин, оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, наявні підстави для допущення негайного виконання рішення. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову стягненню із відповідача на користь держави підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 1\~211,20 грн, що відповідає вимогам п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки при зверненні до суду позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону була звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial