Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2025 року у цивільному провадженні №2/742/2056/25 (єдиний унікальний №742/4163/25) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Кузьменко Максим Віталійович, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ-37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 133 А, заборгованість за кредитним договором №27.11.2024-100002915 від 28.11.2024 у розмірі 20\~080 (двадцять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. Стиягнуто з Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в рахунок відшкодування судового збору сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 2010 грн. 60 коп. В іншій частині позову відмовлено. 09 жовтня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6\~000 грн., посилаючись на положення ч.8 ст.141 ЦПК України. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2025 року прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Кузьменко Максим Віталійович, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено судове засідання на 21 листопада 2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр». Відповідач у судове засідання також не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступних висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, 4 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133\~ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертиз. Статтею 59\~Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Зі змісту ст.\~58\~ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст.\~60\~ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.\~15\~ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62\~ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст.\~1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною четвертою статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом установлено, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Кузьменко Максим Віталійович, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію довіреності №2705/25-08 від 27.05.2024; копію договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025, копію звіту про виконану роботу від 07 жовтня 2025 року та копію платіжної інструкції №СЦ00045018 від 08.10.2025. Відповідно до ч.8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137\~ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Судом установлено, що адвокатом адвокатського об`єднання «Лекс Верітас» Моісеєнко М.Ю. на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року надавалась правнича допомога по даній справі ТОВ «Споживчий центр». Вартість наданої правничої допомоги, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 6\~000 грн., однак враховуючи часткове задоволення позову, який було задоволено на 83%,суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~980 грн. (6\~000/100х83%).

Outcome: partial