Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 25.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії №825637964. На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором№825637964. У свою чергу 27.02.2025між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/0225-01, на підставі якого до останнього перейшло право грошової вимоги за договором позики №825637964 від 25.10.2021 у сумі 93416,40 грн, з яких: 22000 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 71416,40 грн\~сума заборгованості за процентами за користування позикою. В супереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість у вказаному розмірі. Просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальному розмірі 93416,40 грн, з яких: 22000 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 71416,40 грн\~сума заборгованості за процентами за користування позикою; понесені судові витрати. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив що відповідач визнає позов частково, а саме заборгованість в розмірі 23980грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 22000грн та нарахованих процентів в межах строку кредитного договору в сумі 1890грн, в решті позовних вимог просив відмовити, оскільки відповідно до умов кредитного договору відповідачу надавалися кошти в розмірі 22000грн, строком на 30 днів. Разом з тим, вказав що згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу фактично нараховувалися відсотки по 0,30%, хоча договором передбачено 1,98 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15000грн. Представник позивача надав відповідь на відзив в якому зазначив, що у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний відповідачем при укладанні договору, отже [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору та розміром відсотків, які нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою передбаченою кредитним договором, а тому вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 15000грн просив застосувати співмірність. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач та його представник, у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, просив задовольнити позов частково, а саме в розмірі 23980грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 22000грн та нарахованих процентів в межах строку кредитного договору в сумі 1890грн, в решті позовних вимог просив відмовити, з підстав викладених у відзиві. Просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15000грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Встановлено, що 25.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії №825637964, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 22000 грн строком на 30 дні, до 24.11.2021 (зворот а.с.7-10). Договір кредитної лінії №6043412 від 25.10.2021 підписаний відповідачем в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором MNV4G6V6 (а.с.10). Отже, вищезазначений договір кредитної лінії №825637964 від 25.10.2021 укладений у відповідності до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до п.1.3 договору кредитної лінії №825637964 від 25.10.2021 кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 2200 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 24.11.2021. Згідно із п.1.7. договору кредитної лінії №825637964 від 25.10.2021, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 24.11.2021; у випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Відповідно до п.п.1.9, 1.9.1, 1.9.2, 1.2.3 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку; виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на у мовах п.1.8 договору з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 361,35 процентів річних, що становить 0,99 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті; базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, в усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно із п.1.14.1 договору орієнтовна загальна вартість кредиту за першим траншем, що вказана в п.1.3 договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою , складає 23980грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1980грн та суму кредиту у розмірі 22000грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 185,34% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строком Дисконтного періоду складає 109,00% від суми першого траншу. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 22000грн, що передбачено умовами кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №1db720d3-d5e1-48e3-94c8-9a70b9e66c67 (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору №825637964 від 25.10.2021 належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» за договором №825637964 від 25.10.2021 з 25.10.2021 по 28.12.2021 за відповідачем рахується заборгованість за відсотками в розмірі 35358,40 грн (а.с.12). Згідно із розрахунку заборгованості «Таліон плюс» за договором №825637964 від 25.10.2021, з 28.12.2021 по 27.02.2025 за відповідачем рахується заборгованість за відсотками у розмірі 71416,40 грн (а.с.13). Відповідно до додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №825637964 від 25.10.2021 (а.с.14-18). У свою чергу між Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27.02.2025 укладений\~договір факторингу\~№27/0225-01, у відповідності до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги позичальників, в тому числі за договором позики №825637964 від 25.10.2021 (а.с.19-23). Згідно з витягом з реєстру боржників №2 до договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 за договором позики №825637964 від 25.10.2021 заборгованість становить 93416,40 грн, з яких: 22000 грн\~заборгованість за основною сумою боргу; 71416,40 грн \~заборгованість за відсотками за користування позикою (а.с.28). Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів. \~ \~ \~ \~Так, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором №825637964 від 25.10.2021 за тілом кредиту складає 22000 грн, Тобто, факт отримання коштів та не повернення їх суд вважає встановленим та доведеним, враховуючи подані докази стороною позивача на підтвердження зазначеного факту. Тому за таких обставин суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором №825637964\~від 25.10.2021\~ в сумі 71416,40 грн, суд зазначає таке. Відповідно до договору про споживчий кредит №825637964 від 25.10.2021 строк, на який надається кредит (строк кредитування), визначений п.1.7 договору період часу, протягом якого позичальник може правомірно користуватись кредитом. Згідно із п.1.7 договору кредитної лінії, кредит надається строком на 30 днів з 25.10.2021 (дата надання кредиту) і закінчується 24.11.2021 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до п.п.1.9, 1.9.1, 1.9.2, 1.2.3 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку; виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на у мовах п.1.8 договору з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 361,35 процентів річних, що становить 0,99 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті; базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, в усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно із п.1.14.1 договору орієнтовна загальна вартість кредиту за першим траншем, що вказана в п.1.3 договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою , складає 23980грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1980грн та суму кредиту у розмірі 22000грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 185,34% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строком Дисконтного періоду складає 109,00% від суми першого траншу. Отже, строк кредитування по 24.11.2021 включно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсотки за користування кредитом банк має право нараховувати лише впродовж строку дії кредитного договору, тобто до 24.11.2021 включно. Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» за договором №825637964 від 25.10.2021 з 25.10.2021 по 28.12.2021 нараховані відсотки в розмірі 35358,40 грн, також згідно із розрахунку заборгованості «Таліон плюс» з 28.12.2021 по 27.02.2025 нараховані відсотки у розмірі 71416,40 грн. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті\~1048 ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). \~ \~ \~ \~Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина\~друга\~статті\~1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті\~1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. \~ \~ \~ \~Разом з тим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті\~1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті\~1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті\~1048 ЦК України\~поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, відсотки за користування кредитом підлягають стягненню за період з 25.10.2021 по 24.11.2021 включно в сумі 1980грн. Відсотки в сумі 69436,40грн, нараховані за період з 28.11.2021 по 27.02.2025 стягненню не підлягають, оскільки нараховані після закінчення строку дії кредитування. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит №825637964 від 25.10.2021 в розмірі 23980грн, з яких: 22000грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 1980грн\~сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 93416,40 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 23980грн, що становить 25,67% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 777,28 грн, що складає 25,67% від 3028 грн. Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача суд зазначає таке. Судом встановлено, що 17.10.2025 між адвокатом Іжиком А.В. та [PERSON] укладений договір №7 про надання правничої допомоги. Відповідно до п.п.3.3 п.3 договору №7, детального опису робіт та акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1, гонорар за надання правничої (правової) допомоги становить 15000грн. Позивачем сплачений гонорар адвокату у розмірі 15000 грн, що підтверджується квитанцією від 18.10.2025. Згідно з ч. 1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6\~ст.137 ЦПК України\~передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору №7 про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. Враховуючи, що представник позивача заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, надавши відповідну заяву, суд вбачає підстави для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність, та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial