Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

04 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 9\~004,32 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія». На її ім`я було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Станом на 20.05.2025 виникла заборгованість за надані за вказаною адресою послуги з електропостачання в сумі 9\~004,32 грн. за період з вересня 2023 р. березень 2025 р. включно, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті за правилами в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву де відповідачка зхаперечує заборгованість обгрунтовуючи це тим, що позивачем безпідставно встановлено занадто великі тарифи, невідомо природу їх походження та економічне обгрунтування їх утворення. До того ж відповідачка не уклавдда з позиачами жодних договорів, позивачем не надано жодни доказів на існуванні між ними і стягувачем договірних правовідносин, а наявність у боржника особового рахунку не є доказом наявності договірних відносин між сторонами. В додаткових поясненнях наданих 03.09.2025 року представник позивача спростовує доводи відповідача викладені у відзиві, та зазначає що, факт споживання обсягів електричної енергії наявний та підтверджений оператором системи розподілу, отже, між Позивачем, як постачальником електричної енергії, та відповідачем, як її споживачем, існують договірні відносини. Відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг. Таким чином, згідно із нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 216/5756/15-ц. Та зазначають, що на їх думку позивачем по справі додано до матеріалів справи вичерпні докази, що підтверджують наявність договірних відносин між ним та відповідачем, інформацію щодо обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, розрахунок заборгованості на підставі цих обсягів з урахуванням цін та тарифів, встановлених для побутових споживачів. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача ТОВ «Миколаївська електропостачальна\~компанія» у судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справм за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином. Відповідачка причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомила. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою про отримання особисто. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови\~НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області. Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до\~умов договору про постачання електричної енергії, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). Тобто дані правовідносини регулюються положеннями Закону, що стосуються договірних відносин, та які виникають саме із публічних договорів. Відповідно до\~ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Як слідує з положень\~ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~та Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з електропостачання надаються шляхом приєднання споживачів до Типового договору, розробленого постачальником таких послуг. Відповідно до\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями ст.ст.641-642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо),\~яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Зі змісту досліджених письмових доказів випливає наступне. Відповідно до Витягу зі Статуту, предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», в тому числі, є постачання електричної енергії, надання універсальних послуг на ринку електричної енергії (п. 2.3 Статуту). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва №20.34-486937-2025 від 29.05.2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», останнім відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З цього ж рахунку вбачається використання за вище вказаною адресою електричної енергії з вересня\~2023\~р.\~по березень\~2025\~р.включно та існує заборгованості станом на 20.05.2025 в сумі 9\~004,32 грн. В спростування доводів відповідача про відсутність між нею та позивачем будь-яких договірних відносин суд зазначає наступне. Наявність між сторонами цивільно-правових відносин підтверджується документами, які позивачем додані до позовної заяви, а саме: - витягом з особового рахунку, що підтверджує відкриття постачальником особового рахунку для обліку електричної енергії, спожитої в електроустановках споживача; - довідкою про спожиту послугу електропостачання, що підтверджує фактичне споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] ;- особовою карткою боржника, що містить дані споживача. Положеннями п. 13 розділу XVII Закону визначено, що на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими правилами (п. 3.1.9 Правил). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги визначені обов`язки Споживача та Виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком Споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого Виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг, встановлена договором або законом, а обов`язком Виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Так, необхідність укладання договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення на основі типового договору визначено як обов`язок, а не право споживача. Отже, відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію здійснюється не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. При цьому одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 5\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст. 612 Цивільного кодексу України). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскілок вони у повному обсязі спростовуються доводами позивача та наданими доказами до матеріалів позовної заяви. Враховуючи те, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, а саме не сплачені в повному обсязі кошти за спожиту електроенергію, зокрема в сумі 9 004,32 грн.,

Outcome: approved