Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

08 серпня 2025 року представник позивача звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», який подано представником позивача Романенком Михайлом Едуардовичем до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на розгляд до Глобинського районного суду Полтавської області. 29 серпня 2025 року вищевказана цивільна справа надійшла до Глобинського районного суду Полтавської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даній справі визначено Свістєльнік Ю.М. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 05.05.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №1013176. Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 1013176 від 05.05.2023 року Відповідачу надається кредит у гривні, а Відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Товариство зобов`язане перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, вказану Споживачем, у порядку та строки визначені Кредитним договором.Таким чином, Відповідач уклав Договір 1013176 від 05.05.2023 р. з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі платіжного документу Відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 11200 грн. 23.07.2024 р. згідно умов Договору факторингу № 2307-24, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 1013176 від 05.05.2023 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 19109,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10512,7 грн.; заборгованість за відсотками становить 8597,16 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн. Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань, заяв та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу\~про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 05.05.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту\~№ 1013176. Відповідно до п.1.2. на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 11200,00 грн. Тип кредиту кредит (п. 1.3.). Строк кредиту 366 днів, з кінцевим терміном повернення 05.05.2024 р. (включно) (п.1.4.). Згідно з п. 1.7. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 269,06% річних. П. 1.8. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 21331,28 грн (а.с.18-21). Відповідно до п. 1.5. тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від її періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 0%; - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 138,00% річних. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 11200,00 грн на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Відповідно до пункту 3.1. Договору нарахування процентів здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. Договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Згідно з листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», 05.05.2023 року о 14:59:43 на було зараховано грошові кошти у розмірі 11200,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 233760537, призначення платежу: Зачисление 11200 грн на карту [NUMBER] (а.с.29). Відповідачем частково здійснювалось погашення кредитної заборгованості, згідно із наданим ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" розрахунком, та станом на 23.07.2024 загальна заборгованість за кредитним договором №\~1013176 від 05.05.2023 становила 19109,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складала 10512,70 грн та заборгованість за відсотками складала 8597,16 грн (а.с.13). 23 липня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс»\~укладено договір факторингу № 2307-24\~про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором\~№ 1013176\~від\~05 травня 2023 року, що підтверджується витягом з додатку до договору факторингу № 2307-24 від\~23 липня 2024\~року (а.с.22-27,12). Відповідно до ч.\~12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається\~таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13\~ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових\~копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір\~укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням\~вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно з ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту та простроченими відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137\~ЦПК України\~визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: акт 1013176 підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 30.05.2025 (а.с. 9);\~детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 30.05.2025, відповідно до якого вартість послуг (гонорар) адвоката становить 6000 грн (а.с.14). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 3000 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, оскільки справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved