Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) надійшов вищезазначений позов, в якому позивач посилались на те, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] батько позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого та рухомого майна. На момент відкриття спадщини була жива мати позивача [PERSON] , так як позивач відмовився від своєї частки на спадщину, вона реалізуючи свої право на спадкування звернулась з заявою про прийняття спадщини. Покійний [PERSON] помер в смт.Дробишево, Крмаматорського району (колишній Краснолиманський район) Донецької області, відповідно покійна мати позивача звернулась з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса в місті Лиман, Краматорського району. 22.02.2022 року нотаріусом було заведено спадкову справу №69181938. У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб вперше було введено воєнний стан, якій продовжується до цього часу. Виконати вимоги закону та зареєструвати своє право на майно покійна мати позивача не змогла, так як в наслідок військової агресії рф, нотаріус, що відкрив справу не здійснює свою діяльність, а за інформацією отриманою з засобів масової інформації нотаріальну контору під час окупації міста Лиман було зруйновано. З метою реалізації свого права на отримання свідоцтва покійна мати позивача 25 жовтня 2022 року звернулась з заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харківа). 21.11.2022 року на адресу покійної матері позивача було спрямовано відповідь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) з якої вбачається, що доступ до документів приватного нотаріуса відсутній, місце знаходження нотаріуса невідомо, і тому неможливо передати спадкову справу іншому нотаріусу для видачі свідоцтва. Також зазначеного, що вона може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно. У зв`язку з відсутністю можливості реалізувати своє права на отримання свідоцтва про право власності на майно у спосіб встановлений законом покійна мати позивача змушена була звернутися до суду. 24.08.2023 року Селидівським міським судом Донецької області було відкрито провадження у справі №242/1207/23 та призначено підготовче засідання у справі. [INFO] мати позивача померла. 19.09.2023 року Селидівським міським судом провадження у справі зупинено. 17.07.2024 року суд поновив провадження замінивши позивача у справі на правонаступника. В наслідок військової агресії рф підсудність справ Селидівського міського суду було змінено на Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, який ухвалою від 24 вересня 2024 року прийняв справу до свого провадження. Позивач був змушений подати заяву про повернення позову без розгляду, так як предметом цього позову була тільки частка майна, у спільному майні подружжя, що належало його покійному батьку, також виникла потреба подати додаткові документи, які позивач у строк наданий судом зібрати не зміг. 03.06.2024 року позивач отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом. Постанова була мотивована тим, що до складу спадкового майна входить майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а за життя право на таке майно за померлою зареєстровано не було. У зв`язку з вище викладеним, позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: -житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ; -квартиру [ADDRESS] ; -квартиру [ADDRESS] ; -квартиру [ADDRESS] ; -житловий будинок [ADDRESS] ; -земельну ділянку з кадастровим номером 1423055400:01:000:0247, загальною площею 0,1500 га; -земельну ділянку по [ADDRESS] , з кадастровим номером 1423055400:01:000:0188, площею 0,0314; -земельну ділянку з кадастровим номером 1423055400:01:000:0157, площею 0,075 га; -автомобіль «TOYOTA RAV4» легковий універсал, синього кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) від 01.04.2025 року позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 22.04.2025 року, після усунення недоліків, позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Протокольною ухвалою від 03.09.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, з зазначенням про підтримання позову. Відповідачі явку свого представника не забезпечили, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не надали. За вказаних обставин, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1,3 ст.1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.11.1968 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . З долучених до позову правовстановлюючих документів вбачається, що за [PERSON] за життя було зареєстровано право власності на наступне майно: -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0314 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1423055400:01:000:0188 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №081096); -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 21,2 кв.м, житлова площа 8,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчений 06.09.2007 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. за реєстровим №4978); -земельну ділянку з кадастровим номером 1423055400:01:000:0247, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарський будівель, площею 0,1500 га, с/г угіддя (рілля) 0,1121 га, під забудовою 0,0379 га, за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчений 06.09.2007 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. за реєстровим №4978); - частину квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 17.01.2004 року, видане представництвом фонду державного майна України в м.Донецьку, витяг про реєстрацію права власності №7149966 від 29.04.2005 року, реєстраційний номер об`єкту 10656390); -земельну ділянку кадастровий номер 1423055400:01:000:0157 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,075 га, за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №081097, виданий на підставі рішення сесії Дробишевсько селищної ради від 20.04.2007 року №5-12-145); За [PERSON] за життя було зареєстровано право власності на наступне майно: -житловий будинок, загальною площею 74,9 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами літня кухня, льох, колодязь, гараж, огорожа розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,15 га (договір купівлі продажу, посвідчений 12.02.1990 року старшим нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-776, зареєстровано в Слов`янському бюро технічної інвентаризації 22.05.1990 року, про що було внесено запис в реєстрову книгу за №892); -земельну ділянку, площею 0,15 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №148985, виданий на підставі рішення виконкому Дробишівської селищної ради народних депутатів №291 від 13.09.1995 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142); -автомобіль марки «TOYOTA RAV4» легковий універсал, синього кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; - частину квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 17.01.2004 року, видане представництвом фонду державного майна України в м.Донецьку, витяг про реєстрацію права власності №7149966 від 29.04.2005 року, реєстраційний номер об`єкту 10656390); -квартиру [ADDRESS] (1/6 частка квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.10.2006 року держаним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №6-2501, витяг про реєстрацію права власності №13681779 від 23.02.2007 року; 1/3 частка квартири належала на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом, виданого 09.09.2008 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №6-3486; частка на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.2009 року, посвідченого Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2734); -квартиру [ADDRESS] (договір купівлі продажу квартири від 11 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №6383, витяг про реєстрацію права власності №19871644 від 13.08.2008 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 7887929); З матеріалів справи також вбачається, що після смерті свого чоловіка [PERSON] , [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса районного нотаріального округу Трубнікова А.О., де було заведено відповідну спадкову справу. Оформити спадкові права [PERSON] не змогла в зв`язку з військовою агресією рф проти України, окупацією м.Лиман. З метою реалізації свого права на отримання свідоцтва [PERSON] зверталась із заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харківа), у відповідь на яку їй було повідомлено, що доступ до документів приватного нотаріуса відсутній, місце знаходження нотаріуса невідомо, і тому неможливо передати спадкову справу іншому нотаріусу для видачі свідоцтва. В зв`язку з цим, [PERSON] звернулась до Селидівського міського суду Донецької області із позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлого чоловіка [PERSON] (справа №242/1207/23). Після смерті [PERSON] , її правонаступником у справі було залучено сина [PERSON] . В подальшому позовну заяву було залишено без розгляду. Також з матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої матері до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В., де було заведено спадкову справу №79/2023. Згідно відповіді нотаріуса на запит суду інші особи, крім позивача [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертались. Постановою приватного нотаріуса Савельєвої Г.В. від 03.06.2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] . Підставою для відмови приватний нотаріус у постанові зазначив, що із поданих [PERSON] документів вбачається, що зазначене в заяві нерухоме майно було придбано [PERSON] у спільну сумісну власність під час шлюбу із [PERSON] . Оскільки отримати копію спадкової справи після померлого [PERSON] не вбачається можливим, в зв`язку із чим неможливо встановити і коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті останнього, видати свідоцтва про право на спадщину не вбачається можливим. Суд враховує, що під час розгляду справи не встановлено факту складання [PERSON] за життя заповіту, а також наявності будь-яких інших спадкоємців за законом крім його дружини [PERSON] та сина [PERSON] , а також інших осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. При цьому судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом строк прийняла його дружина [PERSON] , а після смерті останньої її син позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги. З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у встановленому законом позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, про що свідчить постанова нотаріуса, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог, визнавши за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на нерухоме та рухоме майно, зазначене в прохальній частині позову. Враховуючи підстави та предмет позову, а також відсутність відповідних вимог позивача, понесені останнім по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на заявника.

Outcome: approved