Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити у користування їй житлову кімнату площею 11,80 кв.м. та житлову кімнату площею 9,4 кв.м.; виділити у користування [PERSON] житлову кімнату площею 18,10 кв.м.; залишити у загальному користуванні кухню площею 9,8 кв.м., коридор площею 11,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,4 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., а також стягнути з відповідача всі судові витрати. При цьому посилається на те, що вказана квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності і між сторонами виник спір з приводу порядку користування вказаним нерухомим майном. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в позові за відсутністю предмету спору. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити, після перерви позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову та пояснила, що між сторонами визначено порядок користування спірною квартирою, який відповідає викладеному в позові. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є чоловіком відповідача, яка є власником частини квартири [ADDRESS] . Спорів між сторонами з приводу користування квартирою ніколи не виникало. Відповідач з дитиною має право проживати в спірній квартирі, як і позивач та їх мати. Позивач знаходиться за кордоном, а відповідач користувалася кімнатою площею 18,10 кв.м., їх дитина проживала в окремій кімнаті. Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідка та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є власником 5/8 частин квартири [ADDRESS] , а [PERSON] , [INFO] , є власником 3/8 частин вказаної квартири. Вищезазначена квартира складається з: житлових кімнат площею 11,80 кв.м., 9,4 кв.м. та 18,10 кв.м., кухні площею 9,8 кв.м., коридору площею 11,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м. та туалету площею 1,2 кв.м. Зазначені вище обставини визнані сторонами в судовому засіданні та підтверджуються наступними письмовими доказами у справі: свідоцтвом №52974 про право власності на житло від 20.11.2006 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.01.2007 року; свідоцтвами про право на спадщину за законом від 29.05.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №№ 1509, 1510; витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі від 29.05.2019 року; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.05.2019 року; договором довічного утримання від 19.05.2025 року; витягом з Державного реєстру речових прав від 19.05.2025 року; технічним паспортом на квартиру, складеним 12.10.2006 року; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.09.2025 року. Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року №7, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] здійснює довічне утримання своєї матері [PERSON] ні підставі договору довічного утримання від 19.05.2025 року та користується житловою кімнатою площею 11,80 кв.м. та житловою кімнатою площею 9,4 кв.м. Відповідач [PERSON] користується житловою кімнатою площею 18,10 кв.м. Жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів неможливості встановлення саме такого порядку користування спірною квартирою, відповідачем суду не надано. Саме в такому порядку суд і визначає користування співвласниками спірними жилими приміщеннями та залишає в їх спільному користуванні допоміжні приміщення квартири: кухню площею 9,8 кв.м., коридор площею 11,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,4 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., що є підставою для задоволення позову. Також суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи позивачем\~надано копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; ордеру на надання правничої допомоги; договору №37 від 31.07.2025 року; квитанцію №37/25 від 31.07.2025 року на суму 20000 грн. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial