Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просила стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, заборгованість із плати за абонентське обслуговування, інфляційні втрати, 3% річних та пеню, а всього 187 204,42 грн, а також судовий збір. Позов обґрунтовано обставинами: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), в тому числі відповідачамза адресою: [ADDRESS] . Відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим за період з 01.10.2015 по 31.05.2024 виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 132 151,12 грн, а також заборгованість із плати за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.05.2025 в розмірі 770,93 грн. Позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 40668,74 грн, 3% річних у розмірі 11307,66 грн та пеня в розмірі 2305,96 грн, - за період з 01.10.2015 по 31.05.2025 грн. Позиція відповідача 23.09.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Сторона відповідача просить застосувати позовну давність і визнати борг, що виник у період з жовтня 2015 року по квітень 2017 року у сумі 7468,01 грн таким, що не підлягає стягненню. Крім того у відзиві зазначається, що відповідач [PERSON] померла [INFO] , а тому провадження у справі в частині позовних вимог підлягає закриттю. Відповідач також вважає, що стягнення боргу має відбуватись, виходячи із розміру його частки у праві власності на квартиру (1/3). Також зазначається, що позивач не надано документів на підтвердження факту подання та припинення подання теплоносіїв в будівлю за адресою заборгованості, не зазначено, які тарифи застосовувались у кожному періоді та чи є будинку лічильник. Також відповідач вважає, що інфляційні витрати, 3% річних та пеня не підлягає застосуванню за період з 01.02.2022 по 31.05.2025, оскільки він проходить військову службу в [INFO] з 25.02.2022, що відповідно до правової позиції ВП ВС у Постанові від 08.11.2019, справа № 127/15672/16-ц, є підставою для звільнення від штрафних санкцій та пені. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 07.08.2025 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 11.08.2025 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання [PERSON] 12.08.2025 судом отримано інформацію про відсутність даних в Реєстрі Криворізької міської територіальної громади щодо місця проживання [PERSON] 13.08.2025 судом отримано інформацію з Реєстру Криворізької міської територіальної громади про зняття з обліку [PERSON] у зв`язку зі смертю особи [INFO] . 14.08.2025 ухвалою судді було постановлено витребувати копію актового запису про смерть [PERSON] 25.08.2025 на виконання ухвали надійшла копія актового запису про смерть. 29.08.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито щодо [PERSON] , [PERSON] . У відкритті провадження в частині позовних вимог до [PERSON] , - відмолено. 23.09.2025 від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 30.09.2025 судом постановлено ухвалу про витребування копії актового запису про смерть [PERSON] 21.10.2025 на виконання ухвали надійшли відповідні докази. 27.10.2025 ухвалою суду провадження в частині вимог до [PERSON] було закрито, задоволено клопотання про витребування доказів. 29.10.2025 на виконання ухвали надійшли відповідні докази. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). Судом встановлено, що відповідно до архівної інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна, за адресою якого виникла заборгованість, на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , розмір частки - 1/3, дата державної реєстрації - 06.11.2007. Отже, [PERSON] є частковим боржником, адже його частка у спільному майні є виділеною та становить 1/3, а отже і заборгованість має стягуватись в межах його частки. Щодо застосування строків позовної давності. Відповідач просить визнати борг, який виник за період з жовтня 2015 по квітень 2017 таким, що не підлягає стягненню, застосувавши наслідки пропуску позовної давності. Судом встановлено, що заборгованість за постачання теплової енергії виникла за період з жовтня 2015 року по 31.05.2025 року, у загальному розмірі 132 151,12 грн. При цьому, з жовтня 2015 по січень 2022 відповідачем, в той чи іншій мірі, проводилися часткові оплати. З розрахунку заборгованості встановити достовірно характер цих платежів (погашення існуючої заборгованості, чи оплата періодичних платежів) неможливо. З січня 2022 по травень 2025 відповідачем оплат не проводилось ні на погашення заборгованості, ні за постачання теплової енергії (періодичні платежі). З 02.04.2020 по 03.09.2025 строки позовної давності були зупинені, зокрема на підставі п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Пунктом 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Тобто, порушеним вважається зобов`язання за кожним періодичним платежем, якщо воно не було виконано до останнього дня наступного місяця за розрахунковим. Водночас, відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на це, за зобов`язанням з оплати постачання теплової енергії за березень 2017 року, строк позовної давності починається 21 квітня 2017 року, на наступний день після останнього дня строку для виконання зобов`язання, та закінчується 21 квітня 2020 року. А за зобов`язанням з оплати постачання теплової енергії за квітень 2017 року, строк позовної давності починається 21 травня 2017 року, на наступний день після останнього дня строку для виконання зобов`язання, та закінчується 21 травня 2020 року. Враховуючи дату зупинення перебігу строків позовної давності (02.04.2020), строк позовної давності для заборгованості, яка виникла за березень 2017 - травень 2025, - ще не сплив. Щодо переривання строку позовної давності. Висновок суду про переривання строку позовної давності лише на підставі наданого позивачем розрахунку, без дослідження та перевірки відповідних квитанцій, в яких зазначено про сплату саме періодичних платежів за отримані комунальні послуги, буде передчасним. Беручи до уваги правову позицію, викладену ВСУ у Постанові від 22.03.2017, справа № №761/12553/15-ц, суд не може констатувати переривання строку позовної давності для заборгованості, яка виникла за період з жовтня 2015 по 28 лютого 2017. З огляду на це, до заборгованості, яка виникла за період з жовтня 2015 по 28 лютого 2017, з урахуванням клопотання представника відповідача, можливо застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Для заборгованості, яка виникла за березень 2017 по травень 2025, строк позовної давності почався 21 квітня 2017 (на наступний день після останнього дня для виконання зобов`язання) та на час пред`явлення позову (07.08.2025), - не сплив. Так, заборгованість за березень 2017-травень 2025 складає 93 772,54 грн (132151,12 - 37378,58 (жовтень 2015-лютий 2017)). Враховуючи часткову відповідальність відповідача, сума заборгованості за постачання теплової енергії в межах його частки (1/3) складає 31257,50 грн (після математичного округлення). Плата за абонентське обслуговування з 01.11.2021 по 31.05.2025 складає 770,93 грн, однак в межах частки (1/3) складає 257 грн (після математичного округлення). Інфляційні втрати за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по травень 2025 складають 36078,20 грн (40668,74-4590,54 (грудень 2016-лютий 2017)), однак в межах частки (1/3) складають 12026,10 грн (після математичного округлення). 3% річних за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по травень 2025 складають 10124,28 грн (11037,66-913,38 (грудень 2016-лютий 2017)), однак в межах частки (1/3) складають 3374,76 грн. Пеня за період заборгованості з 01.11.2021 по січень 2022 складає 498,47 грн, однак в межах частки (1/3) складає 166,15 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача разом з позовом надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості та достатності, суд дійшов таких висновків. [PERSON] є співвласником об`єкту нерухомості, за адресою якого виникла заборгованість: [ADDRESS] , розмір частки якого дорівнює 1/3. У відповідача [PERSON] виникає часткова відповідальність, яка дорівнює виділеній йому частці у спільному майні, а саме 1/3. Суд вважає аргументи представника відповідача, викладені у відзиві, щодо підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, обґрунтованими. Так, для заборгованості, яка виникла за березень 2017 - травень 2025, строк позовної давності почався 21 квітня 2017 (на наступний день після останнього дня для виконання зобов`язання) та на час пред`явлення позову (07.08.2025), - не сплив. Отже, до зобов`язання з оплати послуги постачання теплової енергії за жовтень 2015-лютий 2017, суд вважає можливим застосувати позовну давність. Так, заборгованість за березень 2017-травень 2025 складає 93 772,54 грн (132151,12 - 37378,58 (жовтень 2015-лютий 2017)). Враховуючи часткову відповідальність відповідача, сума заборгованості за постачання теплової енергії в межах його частки (1/3) складає 31257,50 грн (після математичного округлення). Плата за абонентське обслуговування з 01.11.2021 по 31.05.2025 складає 770,93 грн, однак в межах частки (1/3) складає 257 грн (після математичного округлення). До пені за невиконання зобов`язання суд застосовує ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до якої військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності не нараховуються. Пеня за період заборгованості з 01.11.2021 по січень 2022, складає 498,47 грн, однак в межах частки (1/3) складає 166,15 грн. Водночас вказані пільги не поширюються на інфляційні втрати та 3% річних, адже останні не є штрафними санкціями, а носять компенсаційний характер, про що неодноразово наголошувала ВП ВС у своїх постановах, зокрема і в Постанові від 08.11.2019 у справі 127/15672/16-ц, на яку посилається представник відповідача. Відтак, інфляційні втрати та 3% річних, які входять до складу зобов`язання, підлягають стягнення у такому розмірі: інфляційні втрати за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по травень 2025 складають 36078,20 грн (40668,74-4590,54 (грудень 2016-лютий 2017)), однак в межах частки (1/3) складають 12026,10 грн (після математичного округлення). 3% річних за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по травень 2025 складають 10124,28 грн (11037,66-913,38 (грудень 2016-лютий 2017)), однак в межах частки (1/3) складають 3374,76 грн. Щодо посилання представника відповідача на факт укладення Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії лише 01.11.2021, слід зазначити, що за загальним правилом, визначеним у абз. 2 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Щодо посилання представника відповідача на відсутність документів на підтвердження факту подання та припинення подання теплоносія за адресою заборгованості, щодо тарифів та інформації про лічильник, слід зазначити таке. Представник відповідача лише посилається на ненадання доказів стороною позивача, а не заперечує факт надання позивачем послуг, як і не заперечує відповідність тарифів (інформація про які знаходиться у відкритому доступі) чи наявність лічильника, а тому суд не може покласти лише це посилання в основу для відмови у задоволенні позовних вимог. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: заборгованість за постачання теплової енергії з 01.03.2017 по 31.05.2025 у розмірі 31257,50 грн; заборгованість за абонентське обслуговування з 01.11.2021 по 31.05.2025 у розмірі 257 грн; пеня за період заборгованості з 01.11.2021 по січень 2022 у розмірі 166,15 грн; інфляційні втрати за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по травень 2025 у розмірі 12026,10 грн; 3% річних за період заборгованості, яка виникла з березня 2017 по травень 2025 у розмірі 3374,76 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню - 47 081,51 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 10833 від 24.06.2025 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 47081,51 грн, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 757 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 187204,42 грн, а задоволено 47081,51 грн, тобто на 25 % (47081,51 х 100 % /187204,42 = 25 %). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 757 грн судового збору (3028,00 х 25 %/100%). На підставі викладеного та

Outcome: partial