Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: адвокат Васильченко Г.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.07.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 281, розірвати. Судові витрати залишити за позивачем. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач з 23 липня 2011 року перебуває у шлюбі зі [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідачка перебувають у спільному шлюбі понад 13 років, вели спільне господарство та намагались будувати міцні сімейні відносини та нажаль наразі шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує лише формально. Зі слів позивача, створивши родину, вони не змогли зберегти її, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім?ю, вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Між ними часто відбуваються сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через що у них склалися неприязні відносини. Нічого спільного між ними, як членами подружжя не залишилося. Спільне господарство перестали вести з липня 2024 року. Тому позивач вважає за необхідне на підставі ст. 112 СК України просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки його подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Представник позивача подала до суду заяву, згідно з якою просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 10.04.2025 відповідачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що вона зацікавлена у збереженні сім`ї та вважає, що у них немає підстав для розірвання шлюбу, а тому просить суд надати термін на примирення строком 6 місяців (а.с. 21-27). Ухвалою суду від 18.04.2025 сторонам за клопотанням відповідачки надавався строк на примирення терміном шість місяців, ухвалою суду від 20.10.025 провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд. 20.10.2025 представник позивача подала до суду заяву, згідно з якою просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі (а.с. 68-71). Від відповідачки, після відновлення провадження у справі, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, хоча ухвалу суду від 20.10.2025 вона отримала, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 23.07.2011, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий № 281, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] \~від 23.07.2011 (а.с. 10). За час шлюбу у сторін по справі народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] \~від 04.01.2012\~та №\~363225\~від 30.05.2018 (а.с. 11, 12). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112\~СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони подружніх відносин не підтримують, наданий судом строк на примирення бажаних результатів не дав, позивач не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розлученні, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114\~СК\~України та

Outcome: approved