Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

01 вересня 2025 року представник ТОВ «Коллект центр» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 09 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6425227377, за яким відповідачу були надані кошти у розмірі 10804 грн. строком на 18 місяців. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 6425227377. У свою чергу, АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2023 року № НІ/11/13-Ф. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором від 09 лютого 2021 року № 6425227377, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 11797,97 грн., з яких: 6546,49 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 0,70 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 5250,78 грн. заборгованість за комісіями. Також зазначив, що 25 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2415425243, за яким відповідачу були надані кошти у розмірі 12999 грн. строком на 24 місяці. 20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 200921, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2415425243. У свою чергу, АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2023 року № НІ/11/13-Ф. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором від 25 травня 2021 року № 2415425243, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20785,51 грн., з яких: 11512,22 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1800,60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 7472,69 грн. заборгованість за комісіями. На підставі наведеного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 09 лютого 2021 року № 6425227377 та за договором від 25 травня 2021 року № 2415425243 у сумі 32583 грн. 48 коп., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 3 на звороті). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направила (а.с. 62). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 17 листопада 2025 року про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6425227377, за яким відповідачу були надані кошти у розмірі 10804 грн. строком на 18 місяців. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 6425227377. У свою чергу, АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2023 року № НІ/11/13-Ф. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 21 грудня 2023 року № НІ/11/13-Ф, ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 09 лютого 2021 року № 6425227377 в розмірі 11797,97 грн., з яких: 6546,49 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 0,70 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 5250,78 грн. заборгованість за комісіями. Судом також встановлено, що 25 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2415425243, за яким відповідачу були надані кошти у розмірі 12999 грн. строком на 24 місяці. 20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 200921, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2415425243. У свою чергу, АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2023 року № НІ/11/13-Ф. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 21 грудня 2023 року № НІ/11/13-Ф, ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 25 травня 2021 року № 2415425243 в розмірі 20785,51 грн., з яких: 11512,22 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1800,60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 7472,69 грн. заборгованість за комісіями. Згідно з вимогами позовної заяви, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 09 лютого 2021 року № 6425227377 в розмірі 11797,97 грн., з яких: 6546,49 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 0,70 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 5250,78 грн. заборгованість за комісіями, а також заборгованість за кредитним договором від 25 травня 2021 року № 2415425243 в розмірі 20785,51 грн., з яких: 11512,22 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1800,60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 7472,69 грн. заборгованість за комісіями, загальна сума заборгованості 32583 гривні 48 копійок. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями статті 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). У силу вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за змістом наведених норм права, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 09 лютого 2021 року № 6425227377 та від 25 травня 2021 року № 2415425243, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту та зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 09 лютого 2021 року № 6425227377 та за кредитним договором від 25 травня 2021 року № 2415425243, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Судом було встановлено, що зобов`язання відповідачем належним чином не виконувались, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що зобов`язання відповідачем належним чином не виконувались, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 лютого 2021 року № 6425227377 у розмірі 6547,19 грн., а саме: 6546,49 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 0,70 грн. заборгованості за нарахованими процентами, та за кредитним договором від 25 травня 2021 року № 2415425243 у розмірі 13312,82 грн., а саме: 11512,22 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1800,60 грн. заборгованості за нарахованими процентами. Позивачем також було заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за комісіями по кредитному договору від 09 лютого 2021 року № 6425227377 у розмірі 5250 гривень 78 копійок та по кредитному договору від 25 травня 2021 року № 2415425243 у розмірі 7472 гривні 69 копійок. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Однак, з матеріалів справи вбачається, що положеннями кредитного договору від 09 лютого 2021 року № 6425227377, паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5227377, а також положеннями кредитного договору від 25 травня 2021 року № 2415425243 та паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5425243 не передбачено зобов`язання позичальника сплачувати комісію. Крім того, згідно з реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 10 лютого 2021 року та реєстром прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року, станом на дні відступлення Товаристом з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» прав вимоги за кредитними договорами відповідача, остання не мала жодної заборгованості зі сплати комісії перед первісним кредитором. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача 12723 гривень 47 копійок суми заборгованості за комісіями, які не передбачені умовами кредитних договорів та паспортів кредитів необхідно відмовити. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги частково на суму 19 860 грн. 01 коп., що становить 60,95 %, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1476,45 грн. (позовні вимоги підлягають задоволенню на 19860,01 грн.*100% : 32583,48 грн. ціни позову = 60,95 %, тобто 60,95 % від ціни позову 60,95 % *2422,40 грн. : 100%), що пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, укладеного між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект центр», прайс-лист вартості послуг, заявка на надання юридичної допомоги від 01 липня 2025 року № 1188 та витяг з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року. Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект центр» витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення витрат на правову допомогу. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а саме, у розмірі 7923,50 грн. (60,95%).

Outcome: partial