Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ "ЮНІТ\~КАПІТАЛ"\~в особі\~представника -\~адвоката Тараненка\~А.І. звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 15\~жовтня 2020\~року між\~ТОВ"МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА"\~та [PERSON] укладено кредитний\~договір №882207113,\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису.\~Відповідач добровільно\~за допомогою\~мережі інтернет\~перейшла на\~офіційний сайт\~товариства,\~зазначила свої\~персональні дані,\~банківську картку\~на яку\~в подальшому\~отримала кошти\~в сумі\~16\~000\~грн.,\~пройшла декілька\~етапів підтвердження\~наміру вступити\~в договірні\~відносини з\~Товариством та\~уклала кредитний\~договір без\~зовнішнього впливу.\~Кредитний договір\~№882207113\~від 15\~жовтня 2020\~року,\~був підписаний\~ [PERSON] за допомогою\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором\~MNV257МС,\~який було\~направлено позичальнику\~15\~жовтня 2020\~року на\~номер мобільного\~телефону вказаний\~нею в\~заявці на\~отримання грошових\~коштів.\~Одноразовий персональний\~ідентифікатор MNV257МС,\~було введено\~позичальником у\~відповідне поле\~в інформаційно-телекомунікаційній\~системі товариства\~15\~жовтня 2020\~року,\~після чого\~відповідач натиснула\~кнопку "Відправити/Підписати",\~що є\~підписанням договору\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором,\~відразу після\~вчинених дій,\~товариством було\~перераховано грошові\~кошти в\~сумі 16\~000\~грн.\~на банківську\~карту № [NUMBER] хх-хххх-8918,\~що належить\~відповідачу,\~що в\~свою чергу\~слугує доказом\~того,\~що відповідач\~прийняла пропозицію\~ТОВ"МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА".\~Відповідно до\~умов Кредитного\~договору первісний\~кредитор надав\~ [PERSON] у тимчасове\~платне користування\~грошові кошти\~в сумі\~16000\~грн.,\~строком на\~56\~днів зі\~сплатою процентів.\~Відповідно до\~договорів факторингу\~право грошової\~вимоги перейшло\~до позивача.\~З огляду\~на викладені\~обставини представник\~позивача просить\~стягнути з\~ [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 8925,77 грн., понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., та судового збору в розмірі 2422,40 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на\~\~офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно ст.280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно положень ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що між ТОВ"МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] 15 жовтня 2020 року укладений кредитний договір №882207113 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, зі сплатою відсотків передбаченого вказаним договором. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. 28 листопада 2018 року ТОВ"МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"(Клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №11). 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 05/0820-01, сірок дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (Додаток ІІІ 7). В подальшому ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: №2 від 03 серпня 2021 року (Додаток №18) та №3 від 30 грудня 2022 року (Додаток №19) - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 8925,77 гри. (Додаток № 20). 06 березня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та Позивач уклали Договір факторингу №060325-У відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (Додаток № 21). Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 060325-У від 06 березня 2025 року від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 8 925,77 грн. (Додаток № 22). За положеннями ч.1\~ст.203 ЦК України,\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до положень ч.1\~ст.205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до положень\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно положень ст.638ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1\~ст.639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно положень ч.2\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1\~статті 3 ЗУ "Про електронну комерцію"). Відповідно до положень ч.12\~ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію"\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно положень п.2 ч.1\~ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Відповідно до положень ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Положеннями п.2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно положень ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до положень ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно положень ч.1 ст.512 ЦК України, кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до положень ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч.1.ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до положень ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно положень ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду: договір надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10 березня 2025 року, укладену між Адвокатське бюро "Татаренко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал", протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги 10/03/25-02 від 10 березня 2025 року, згідно якого вартість наданих адвокатом послуг згідно переліку таких послуг складає в загальному розмірі 6000,00 грн.. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.526,\~530,\~549,\~553,\~554,\~1049,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved