Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

06.10.2025 з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшов вищезазначений позов для розгляду за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №С-113-005242-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7000 грн до 13.04.2024, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Згідно п.п. 3.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 7000 грн, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за договором кредиту №С-113-005242-18-980, заборгованість [PERSON] станом на 19.12.2023 (дата відступлення права вимоги) становить 15791, 17 грн. Крім цього, 10.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №С-113-006021-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7000 грн до 10.10.2024 Згідно п.п. 3.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 7000 грн, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за договором кредиту №С-113-006021-18-980, заборгованість [PERSON] станом на 19.12.2023 (дата відступлення) становить 19551, 43 грн. 19.12.2023 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитними договорами №С-113-005242-18-980 та №С-113-006021-18-980. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право вимоги за Договорами №С-113-005242-18-980 та №С-113-006021-18-980, які були укладені між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , у зв`язку з яим позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №C-113-005242-18-980 від 13.04.2018 року в сумі 15791, 17 грн; за кредитним договором №C-113-006021-18-980 від 10.10.2018 року в сумі 19551,43 грн; судовий збір в сумі 3028,00 грн та 14000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в тому числі, шляхом надсилання судової повістки на зареєстровану адресу проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 13.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №С-113-005242-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7000 грн до 13.04.2024, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Згідно п.п. 3.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 7000 грн, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за договором кредиту №С-113-005242-18-980, заборгованість [PERSON] станом на 19.12.2023 (дата відступлення права вимоги) становить 15791, 17 грн. До позовної заяви додано Паспорт споживчого кредиту, який також підписано відповідачем [PERSON] , де вказано порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Крім цього, 10.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №С-113-006021-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7000 грн до 10.10.2024 Згідно п.п. 3.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 7000 грн, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за договором кредиту №С-113-006021-18-980, заборгованість [PERSON] станом на 19.12.2023 (дата відступлення права вимоги) становить 19551, 43 грн. 19.12.2023 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитним договором №С-113-005242-18-980 та №С-113-006021-18-980. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61,00 грн. та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договорами №С-113-005242-18-980 та №С-113-006021-18-980, які були укладені між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Згідно з випискою по рахунку та довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С-113-005242-18-980 від 13.04.2018 року станом на 19.12.2023 року така становить 15791,17 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5933,18 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9857,99 грн. Відповідно до виписки по рахунку та довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С-113-006021-18-980 від 10.10.2018 року станом на 19.12.2023 року така становить 19551,43 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 6207,78 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 13343,65 грн. У відповідності до доданого представником позивача Друкованого реєстру Боржників №1 від 19.12.2023 року до Договору Факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 вбачається що Клієнт передав, а Фактор прийняв наступні права вимоги, в тому числі, і до [PERSON] за кредитним договором №С-113-005242-18-980 від 13.04.2018 року та договором №С-113-006021-18-980 від 10.10.2018 року. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено,що кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексуУкраїни підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.1052ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби, а відповідач умови договорів не виконує, кредитні заборгованості не сплачує. В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з положеннями ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано кредитні договори, паспорти споживчого кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом. Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Вказані розрахунки судом приймаються до уваги, як належні та достовірні, оскільки будь-яких інших доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірі суду надано не було. Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України та ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договорами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», відповідач [PERSON] не здійснив платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Профіт Капітал», ні попередніх кредиторів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, відтак кредитор має право вимагати його виконання, оскільки його права порушені. За таких обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором №C-113-005242-18-980 від 13.04.2018 року в сумі 15791, 17 грн; за кредитним договором №C-113-006021-18-980 від 10.10.2018 року в сумі 19551,43 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задоволено, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved