Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Представник [PERSON] -\~адвокат Шарко Д.Р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право на завершення процедури приватизації земельної ділянки загальною площею 0,0660 га з кадастровим номером 3221484003:04:015:0050, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та в подальшому на одержання [PERSON] правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в м. Києві, відповідний актовий запис № 10079 від 15.06.2020 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після сметі якої залишилось спадкове майно. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,0660 га з кадастровим\~номером 3221484003:04:015:0050,\~яка розташована\~за адресою:\~Київська обл.,\~Фастівський (раніше\~Васильківський)\~р-н,\~с.\~Дерев`янки,\~с/т\~«Берізка»,\~проте не\~встила завершити\~розпочату процедуру\~приватизації,\~оформити право\~власності і\~отримати правовстановлюючі\~документи.\~Рішенням органу\~місцевого самоврядування\~(сесії\~Крушинської сільської\~ради Васильківського\~району Київської\~області)\~від 04.05.2007\~року №120-10-5\~матері позивача\~було передано\~вищевказану земельну\~ділянку.\~На момент\~смерті матері\~позивача,\~дана земельна\~ділянка була\~фактично сформована,\~визначено площу\~та розміри,\~винесено в\~натурі на\~місцевості,\~присвоєно кадастровий\~номер,\~земельна ділянка\~містила відображення\~в публічно-кадастровій\~карті,\~як така,\~що належить\~ [PERSON] .\~Після смерті\~матері позивач\~прийняв спадщину,\~звернувся до\~державного нотаріуса\~Чотирнадцятої київської\~державної нотаріальної\~контори для\~оформлення спадкових\~прав.\~Проте,\~27.06.2022\~року позивач\~отримав відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~ видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~земельну ділянку\~загальною площею\~0,0660\~га з\~кадастровим номером\~3221484003:04:015:0050,\~яка розташована\~за адресою:\~Київська обл.,\~Фастівський (раніше\~Васильківський)\~р-н,\~с.\~Дерев`янки,\~с/т\~«Берізка»,\~у зв`язку\~з відсутністю\~документів,\~що підтверджують\~право власності\~на вказане\~майно.Враховуючи вищевикладені обставини, позивач не може оформити спадкові права на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняв спадщину за законом. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с. 59). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору\~Садівницький кооператив «Берізка», а також витребувано у державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р., належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи; витребувано у Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області технічну документацію на земельну ділянку площею 0,0660 га з кадастровим номером 3221484003:04:015:0050, яка розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Дерев`янки, с/т «Берізка» (а.с.80-83). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 127-128). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 156). Представник Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином (а.с.75, 140, 155), причини неявки суду не відомі. Представник Садівницького кооперативу «Берізка» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином (а.с. 137, 139), причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.99). 10.12.2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою здійснено реєстрацію спадкової справи, спадкодавцем за яким є [PERSON] (а.с. 104). Відповідно до відомостей спадкової справи №400/20 до майна померлої [PERSON] (а.с. 97-119), що була надана на вимогу ухвали суду від 13.05.2025 року, із заявою про приняття спадщини [INFO] звернувся [PERSON] син померлої. 07.06.2021 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частини квартири за [ADDRESS] (а.с. 112). Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.07.2017 року за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Дерев`янки, с/т «Берізка» 28.08.2015 року здійснено реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0660 га з кадастровим номером 3221484003:04:015:0050, цільове призначення для ведення підсобного сільськогосподарського господарства, власником є [PERSON] . Документ, який є підставою для виникнення права рішення органу місцевого самоврядування рішення сесії Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області від 04.05.2007 року №120-10-5 (а.с. 115-117). Крушинський старостинський округ Глевахівської селищної ради листом від 26.07.2021 року повідомив, що надати рішення органу місцевого самоврядування №120-10-5 від 04.05.2007 року не має можливості, оскільки даний документ був вилучений Васильківською міжрайонною прокуратурою 02.07.2008 року та не був повернутий (а.с. 114-зворотня сторона). Обухівська окружна прокуратура Київської області листом від 06.06.2022 року повідомила, що Васильківська міжрайонна прокуратура Київської обл. ліквідована в 2015 році. Рішення органу місцевого самоврядування №120-10-5 від 04.05.2007 року у прокуратурі відсутнє (а.с. 118). 27.06.2022 року Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора винесла постанову №2018/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0660 га з кадастровим номером 3221484003:04:015:0050, яка розташована за адресою: Київська обл., Фастівський (раніше\~Васильківський) р-н, с. Дерев`янки, с/т «Берізка», у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджує право власності померлої на вказану ділянку (а.с. 118-119). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.07.2025 року зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер 3221484003:04:015:0050, площею 0,0660 га, розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Дерев`янки, с/т «Берізка». У відомостях про суб`єктів права власності на земельну ділянку зазначено [PERSON] (а.с. 144). Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої\~статті 152 ЗК України. ЗК України\~у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Разом із тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Так, зокрема,\~статтею 118 ЗК України\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою передбачено порядок безоплатної приватизації земельної ділянки громадянами, встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Встановлено що [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, визначено межі земельної ділянки в натурі, винесено в\~натурі на\~місцевості,площу, цільове призначення, присвоєно адресу, в Державному земельному кадастрі зазначено відомості про власника земельної ділянки [PERSON] . Тобто, спадкодавець [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте не завершила її у зв`язку зі смертю, а тому право на завершення приватизації мають спадкоємці. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Предметом спору у цій справі є визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] на підставі статей 1216 та 1218\~ЦК України. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у справі №545/1631/19 від 04.11.2020 року. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підтверджені належними доказами, є обгрунтованими, а тому наявні правові підстави їх задоволення.

Outcome: approved