Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі КП «ТМ ІТКЕ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 16 352 гривень 85 копійок, з постачання теплової енергії в розмірі 29\~618 гривень 59 копійок, за абонентське обслуговування в розмірі 1 081 гривня 96 копійок, а також судового збору в розмірі 3 028 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі, будучи споживачами послуг КП «ТМ ІТКЕ», оплату проводили не у повному обсязі, у зв`язку з чим за ними склалась заборгованість у вищезазначеній сумі. Ухвалою судді Бальжик О.І. від 07.04.2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.29). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі додатково просили стягнути з них 50% судового збору у зв`язку з визнанням позову. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За визначенням, наданим у п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ (надалі Закон №2189-VІІІ), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст.2 Закону №2189-VІІІ). За змістом статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. На підставі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України та п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У судовому\~засіданні встановлено,\~що на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , відповідно до якого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 16 352 гривні 85 копійок, з постачання теплової енергії в розмірі 29\~618 гривень 59 копійок та за абонентське обслуговування в розмірі 1 081 гривня 96 копійок (а.с.6, 10, 16). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №72903031 від 11.11.2016 року та довідки від 19.05.2021 року, наданої керівником ОГ «Східне», власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22). Як вбачається\~з довідок\~ВОМІРМП УПРЕ\~ГУ ДМС\~в Одеській\~області за\~№5188/695\~від 07.03.2025\~року,\~№5188/718\~від 10.03.2025\~року та\~№5188/703\~від 10.03.2025\~року про\~місце реєстрації\~фізичної особи\~відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстровані за\~адресою:[ADDRESS] ,\~відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-28). 13.01.2025 року адміністрацією комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на адресу відповідачів направлено попередження про необхідність сплатити вищезазначену суму заборгованості (а.с.5). Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 514 гривень, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 1514 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved