Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла її рідна баба [PERSON] ,\~актовий запис\~про смерть\~від 20\~грудня 2004\~року №\~100,\~складений Виконавчим\~комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, свідоцтво про смерть [NUMBER] . Спадкову справу № 626/2005 на майно померлої [INFO] [PERSON] відкрито другою Лубенською державною нотаріальною конторою за заявою позивача як спадкоємця за заповітом, інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у справі немає. Заповіт посвідчено 27 лютого 2002 року за реєстровим номером 162 секретарем виконкому Засульської сільської ради народних депутатів Лубенського району Полтавської області Матієць Л. О. Інших заяв про прийняття/відмову від спадщини немає. Згідно із заповітом [PERSON] заповіла земельну частку (пай), що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0262543, [PERSON] . Родинні відносини позивача з [PERSON] підтверджуються: копією свідоцтва про народження [PERSON] від 21 серпня 1970 року серії [NUMBER] , актовий запис № 391, складений Лубенським районним відділом ЗАГС Полтавської області; копією свідоцтва про шлюб [PERSON] з [PERSON] від 10 лютого 1991 року серії [NUMBER] , актовий запис № 30, складений Лубенським районним відділом ЗАГС Полтавської області; копією свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] від 16 серпня 1948 року серії [NUMBER] , актовий запис № 15, складений Покрово-багачанським райбюро ЗАГС Полтавської області. 23 вересня 2005 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 26 березня 1997 року серії ПЛ № 026543 Лубенською районною державною адміністрацією. [PERSON] (чоловік спадкодавця, дід позивача) помер [INFO] , актовий запис про смерть від 15 листопада 1950 року № 07, складений Виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] (дочка померлої, мати позивача) з питання отримання спадщини після смерті [PERSON] не зверталася, спадщину не прийняла. Після смерті [PERSON] залишилося не оформленим спадкове майно, що складається з будинку [ADDRESS] , які розташовані на не приватизованій земельній ділянці. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 1 за 19912005 роки від\~\~18\~\~серпня 2025 року № 187-11/11/119, виданої Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, власником житлового будинку з господарськими будівлями, номер об`єкту в негосподарській книзі № 83, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , Лубенською державною нотаріальною конторою відмовлено, у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на вказане нерухоме майно, власником якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом після смерті якої була її онука [PERSON] , відсутні. На замовлення позивача 15 липня 2024 року фізична особапідприємець [PERSON] виготовив технічну документацію на вказане домоволодіння, внесено об`єкт нерухомості до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Реєстраційний номер ТІ01:2350-7023-5030-4805 та присвоєно ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43. Відповідно до довідки КП «Лубенським МБТІ» від 22 липня 2025 року № 1289 житловий будинок [ADDRESS] , станом на 31 грудня 2012 року в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Свідоцтво про право власності на нього не видавалось. Відповідно до інформації з ДРРП та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 04 вересня 2025 року № 442159656 відомості щодо реєстрації права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяжень зареєстровані права власності на будь-яке нерухоме майно за параметрами пошуку: [ADDRESS] , відсутні. Позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права у нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації свого права власності на належне майно. Спори щодо права власності на вказане нерухоме майно відсутні. На підставі викладеного [PERSON] просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок «А-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43), загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9 кв. м, що належав померлій [INFO] [PERSON] . Рух справи 11 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2025 року справу № 539/4663/25 передано судді Пилипчуку М. М. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято до розгляду позовну заяву,\~\~призначено підготовче судове засідання на 09 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу відповіді на\~\~відзив, відповідачу заперечення на відповідь на\~відзив. Витребувано у Лубенської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №\~626/2005, заведеної на майно померлої [INFO] [PERSON] . Представник Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області Євтушевський М. О. 19 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Вказував, що проти позову заперечує. На виконання ухвали від 17 вересня 2025 року Лубенська державна нотаріальна контора 06 жовтня 2025 року надіслала копію спадкової справи [PERSON] , а також звернулася до суду із заявою, в якій вказано, що у зв`язку із великою завантаженістю представник нотаріальної контори не зможе прибути у засідання, тому просили розгляд справи провести без участі представника нотаріальної контори. 07 жовтня 2025 року на адресу суду від третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила провести підготовче судове засідання та розгляд справи по суті без її участі, вказувала, що позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У підготовчому судовому засідання 15 жовтня 2025 року позивач не заперечувала проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 12 листопада 2025 року, в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі. У судове засідання 12 листопада 2025 року учасники справи не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої\~статті 244 ЦПК України\~ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 18 листопада 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується: архівною довідкою від 08 вересня 2025 року № 04-16/75, в якій вказано, що у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про одруження жителів Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за 1948 рік є актовий запис про шлюб № 9 від 16 серпня 1948 року, де значаться [PERSON] , українець, 29 років, у шлюбі не перебуває, дітей немає, перший раз у шлюбі, має свої засоби для існування, місце роботи: місто Миргород ЛТУ зв`язку, прізвище після укладення шлюбу: [PERSON] , та [PERSON] , українка, 30 років, у шлюбі не перебуває, має 1 дитину, перший раз у шлюбі, має свої засоби існування, місце роботи: колгосп імені Молотова село Тарнавщина, прізвище після укладення шлюбу: [PERSON] . Адреса шлюбної пари: село Тарнавщина Покрово-Багачанського району Полтавської області; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , про що 16 серпня 1948 року в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 15, батько [PERSON] , мати [PERSON] серія [NUMBER] ; свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 1969 року, про що в книзі записів актів про одруження зроблено відповідний запис № 277, після реєстрації одруження присвоєні прізвища чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] , серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , про що 21 серпня 1970 року в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 391, батько [PERSON] , мати [PERSON] , серії [NUMBER] ; свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , про що 16 серпня 1948 року в книзі записів актів про укладення шлюбу 10 лютого 1991 року зроблено запис за № 30, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] , серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , про що 15 листопада 1950 року складено відповідний актовий запис № 7. За змістом заповіту від 27 лютого 2002 року [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0262543. Заповіт зареєстровано у книзі нотаріальних дій за № 162. Державний нотаріус Другої лубенської державної нотаріальної контори Іщенко\~\~\~Г.\~К. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого остання є власницею земельної ділянки площею 3,98 га, розташованої у селі Войниха Лубенського району Полтавської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. від 07 серпня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У постанові зазначено, що спадкоємець не надала оригінали документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тому немає правових підстав на видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно з випискою від 18 серпня 2025 року № 18-11/11/119 з погосподарської книги № 1 у селі Тернівщина Лубенського району Полтавської області за 1991-2005 роки головою домогосподарства на [ADDRESS] була [PERSON] (особовий рахунок в погосподарській книзі № 83, номер по земельно-кадастровій книзі № 106 відкритий на [PERSON] ). Загальна площа будинку 37,6 кв. м, в тому числі житлова 23,9 кв. м. Земля в особистому користуванні: площа земельної ділянки 0,03 га під будівлями, площа земельної ділянки\~ 0,43 га всього землі. За змістом повідомлення відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадасту у Полтавській області від 08 липня 2025 року № 1744/15-25 станом на 31 грудня 2012 року право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок [ADDRESS] , за померлою [PERSON] , не зареєстроване. У довідці Войнихівського старостинського округу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 18 серпня 2025 року № 18-11/11/120 вказано, що житловому будинку з господарськимим будівлями і спорудами, які належали [PERSON] , [INFO] , дійсно була присвоєна адреса: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 22 липня 2025 року № 1289 станом на 31 грудня 2012 року об`єктів нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно з технічним паспортом, який виготовлено 22 липня 2025 року, на [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9 кв. м, 1940 року побудови (ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43). Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 22 липня 2025 року будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43) має площу забудови 58,9 кв. м, загальна площа будівлі 37,6 к. м, кількість поверхів - 1, житлова площа 23,9 кв. м, нежитлова площа 13,7 кв. м, кількість житлових кімнат 2, опалення місцеве, стіни зовнішні глинобитон, перекриття горишні (дерев`яні балки), підлога глина, тип покрівлі очерет. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК\~\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою. Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності тощо). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23). Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті1217ЦК України). За приписами частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь\~\~споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (частина перша статті 1265 ЦК України). Позивач просила визнати за нею як онукою спадкодавця у порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння, яке побудоване до 05 серпня 1992 року. При вирішенні спору у цій справі про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися, зокрема, законодавством, яке визначало виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] на час закінчення будівництва спірного нерухомого майна. Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим. Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001\~\~року № 127, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарськими книгами сільських рад. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо (постанова Верховного Суду від 05 червня 2024\~року у справі № 481/1284/21). Записами у погосподарській книзі та технічним паспортом підтверджується, що спірний житловий будинок (домоволодіння) збудовано до 05 серпня 1992 року, власником зазначено [PERSON] . На час закінчення будівництва спірного домоволодіння підтвердженням належності житлового будинку (його частини) певній особі був запис в погосподарських книгах. Виникнення у [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно не залежало від державної реєстрації цього права чи від отримання документів про прийняття об`єкта до експлуатації. У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі № 370/1954/14-ц викладено висновок про те, що «житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва». Таким чином, правильним в оцінці спірних правовідносин є висновок про те, що [PERSON] правомірно набула у власність спірне домоволодіння. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (стаття 1262 ЦК України). Закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 19 червня 2024 року у справі № 569/10030/22). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 183/1672/22). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , яке складається з домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а саме: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9\~кв. м, допоміжною площею 13,7 кв. м. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Встановлено, що постановою Лубенської державної нотаріальної контори від\~07\~серпня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] до майна померлої [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець не пред`явила оригінали документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що фактично належав померлій [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 вказано, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Оскільки позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої [INFO] [PERSON] , то її права підлягають захисту у судовому порядку. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21 виклав висновок про те, що «законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права». Під час розгляду справи відповідач через представника подав заяву, в якій вказував, що проти позовної заяви не заперечує. Третя особа будь-яких заперечень щодо позовних вимог не навела. В заяві подані до суду зазначила, що позовні вимоги визнає, погоджується, що власником всього спадкового майна буде позивач, що вказувала, що спадщину не приймала. В матеріалах справи відсутні дані про те, що задоволення позову може порушити права та інтереси інших осіб. Позивач, будучи єдиними спадкоємцем за законом щодо майна [PERSON] , позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Оскільки позивач позбавлена можливості визнати право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, суд,

Outcome: approved