Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У серпні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 27 лютого 2020 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/13411/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 жовтня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. [PERSON] стверджує, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача покращився, а тому просила суд змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням у цій справі законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав та просив суд розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів той з батьків дитини, на користь якого стягуються аліменти, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного Суду від 22 серпня 2022 року у справі № 712/6313/21). Судом з`ясовано, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі від 27 лютого 2020 року № 756/13411/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 жовтня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів [PERSON] був працевлаштований в ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", його заробіток за період з 01 лютого 2025 року до 31 липня 2025 року становив 181224,78 грн (а. с. 7). Також відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Отже, матеріальний стан відповідача покращився, що є підставою для зміни розміру аліментів, які з нього стягуються. Ураховуючи наведене, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позов, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов [PERSON] , змінити розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] на її користь, шляхом зміни способу їх стягнення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням у цій справі законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн в дохід держави.

Outcome: approved