Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в подальшому зменшивши позовні вимоги, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,08 га із земель колишнього КСП «Біляївський», розташованих на території колишньої Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина - земельна ділянка площею 3,08 га, розташована на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 29.12.2003 року. З метою отримання спадщини вона звернулась до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 960/02-14 від 14.04.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, так як вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , [INFO] , тобто після її смерті. Позивачка вважає, що її мати за життя набула право на зазначену вище земельну частку (пай), оскільки вона працювала в КСП «Біляївський», у зв`язку з чим їй і було надано право на цю земельну частку (пай). У зв`язку з тим, що сертифікати на земельну частку (пай) виготовлялись адміністрацією КСП «Біляївський» відповідно до списку осіб, визначених у додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю, державний акт на ім`я її матері був виданий вже після її смерті. Оскільки на момент смерті мати набула право на земельну частку (пай), а тому, на думку позивачки, вона має право його успадкувати, як спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, а в заяві про зменшення позовних вимог просила суд розглянути справу без її особистої участі. Представник відповідача Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав. Приймаючи до уваги заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] мати позивачки, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,08 га, яка розташована на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121084500:01:001:0149, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052121, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 29.12.2003 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 31.07.2003 року № 486/2003, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82 (а.с. 8). Відповідно до п. п. 4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відтак спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка, яка у зв`язку з укладенням двох шлюбів змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , та з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , є донькою померлої [PERSON] , яка до шлюбу мала прізвище [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00053452635 від 05.09.2025 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), а тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР вона являється спадкоємицею за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 280 від 16.08.2018 року [PERSON] , 1953 р.н., постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Разом з нею на день смерті за вказаною адресою була зареєстрована та проживала донька [PERSON] , 1971 р.н., про що свідчить довідка (виписка по господарської книги про склад сім`ї та реєстрацію) Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 281 від 16.08.2018 року. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, до складу якого входить зазначена вище земельна ділянка. З метою оформлення спадкових прав позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 960/02-14 від 14.04.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, так як державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052121, виданий Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 29.12.2003 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 31.07.2003 року № 486/2003 на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , після її смерті (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області «Про надання громадянам у приватну власність земельних часток (паїв) на території Секретарівської сільської ради» № 486/2003 від 31.07.2003 року передано із земель колективної власності колишнього КСП «Біляївське» Августівської сільської ради громадянам, згідно додатку до розпорядження (всього 352 чоловіка) в приватну власність земельну ділянку загальною площею 1084,69 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). Згідно з додатком до вказаного розпорядження, під номером 5 значиться [PERSON] (загальна площа 3,08 га) (а.с. 13). На підставі згаданого розпорядження [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3,08 га, розташовану на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, про що виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052121 від 29.12.2003 року на її ім`я. Таким чином і розпорядження, і виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку були видані майже через два роки після смерті [PERSON] , відтак не породжують у померлої права власності на вказану земельну ділянку, оскільки в силу положень ст. 9 ЦК УРСР здатність спадкодавиці набувати цивільні права і обов`язки припинилася у зв`язку з її смертю. Разом з тим, як вбачається довідок ПСП «Секретарівське» № 10 та № 11 від 16.05.2021 року, померла [PERSON] числиться у списках на земельний пай колишніх членів КСП «Біляївський», яке реорганізовано у ПСП «Секретарівське», та володіє земельною ділянкою площею 3,8 га (а.с. 9, 10). За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучи за життя членом КСП «Біляївський», мала право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності даного КСП. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 11\~постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95). Згідно з пунктом 2 Указу № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який прикладається до державного акта на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачка, як спадкоємець за\~законом першої\~черги, має право на земельну частку (пай) розміром 3,08 га із земель колишнього КСП «Біляївський», розташованих на території колишньої Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved