Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

26 серпня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, який є публічним договором та зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 20 вересня 2017 року. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 367 від 02 червня 2017 року позивачу було надано дозвіл на улаштування в його квартирі індивідуального опалення шляхом відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в міжопалювальний період при наявності отримання відповідних технічних умов. 20 вересня 2017 року було складено акт про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, крім того було виготовлено робочий проект реконструкції системи опалення квартири [ADDRESS] . Незважаючи на відокремлення квартири від мереж ЦО і ГВП відповідач продовжує здійснювати нарахування за спожиту теплову енергію, попри те, що такої послуги [PERSON] від відповідача не отримує з 2017 року. Оскільки, 20 вересня 2017 року квартира позивача була відключена від мереж централізованого опалення договір про надання послуг з централізованого опалення, який є публічним договором між позивачем та відповідачем, підлягає розірванню та зобов`язання за договором мають бути припинені в частині нарахування плати за послуги централізованого опалення з моменту відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП. Позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 367 від 02 червня 2017 року вичерпало свою дію у зв`язку з його реалізацією, що підтверджується і актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 20 вересня 2017 року. Таким чином, відключення квартири від ЦО і ГВП було не самовільним, а здійснено на підставі відповідного дозволу. На час відключення від ЦО і ГВП, а саме, станом на 01 жовтня 2017 року, заборгованість за послуги централізованого опалення була відсутня. Станом на 01 серпня 2025 року відповідачем нарахована заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 16 466 грн. 61 коп. Враховуючи викладені обставини, позивач просить розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, який є публічним договором та зобовязати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення квартири від централізованого опалення, а саме з 20 вересня 2017 року. Ухвалою від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу 15 денний термін на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу 10 денний термін для подання відповіді на відзив. 02 жовтня 2025 року представник відповідача, адвокат Філоненко О.В., подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивачем здійсненні незаконні та самовільні дії під час відключення квартири від мереж централізованого опалення. Позивач отримавши дозвіл на улаштування в квартирі індивідуального опалення шляхом відключення даної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання звернувся за розробкою робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення, чим грубо порушив діюче законодавство та повністю проігнорував рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, яким і було надано дозвіл, оскільки у дозволі зазначено, що такі дії можливо здійснити виключно при наявності отримання відповідних технічних умов. Згідно п. 8 Правил користування тепловою енергією, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, для приєднання споживача до системи теплопостачання, реконструкції або розширення системи теплоспоживання чи збільшення обсягів споживання теплової енергії на діючих об`єктах споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації про видачу технічних умов. Натомість, позивач, отримавши робочий проект реконструкції системи централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення, відразу приступив до реконструкції системи опалення. Таким чином, позивач здійснив самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання, не погодивши такі зміни із теплопостачальною організацією. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 червня 2017 року за № 367 [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. На замовлення [PERSON] розроблено робочий проект на реконструкцію системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] . Актом про\~відключення квартири\~від внутрішньобудинкових\~мереж ЦО\~і ГВП\~від 20\~вересня 2017\~року,\~затвердженого Рішенням\~міжвідомчої комісії\~з розгляду\~питань відключення\~від мереж\~ЦО ГВП\~Протокол №7\~від 18\~грудня 2017\~року встановлено,\~що квартира [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , відключена від централізованого опалення шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів, зварюванням та ізолювання стояків. Згідно довідки ТОВ «Світловодськпобут» № 566, заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію станом на 01 жовтня 2017 року відсутня. З довідки ТОВ «Світловодськпобут» №174 від 19 серпня 2025 року встановлено, що заборгованість [PERSON] за теплову енергію станом на 01 серпня 2025 року складає 16 466 грн. 61 коп. Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту Правила надання послуг). Згідно ст.\~24\~Закону\~України\~«Про теплопостачання»,\~споживач\~теплової\~енергії має\~право\~на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування\~тепловою енергією\~передбачено право\~споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання\~послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~ Закону України\~"Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п. 2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Таким чином, встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивача робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії. Отже, відключення [PERSON] квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. Затвердивши 18 грудня 2017 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 20 вересня 2017 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Враховуючи те,\~що доказом\~відключення квартири\~позивача від\~централізованого опалення\~є дата\~затвердження акту\~рішенням міжвідомчої\~комісії 18\~грудня 2017\~року,\~а не\~дата складання\~самого Акту\~про відключення\~ 20\~вересня 2017\~року,\~то позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають частковому\~задоволенню.\~Оскільки,\~припиняється нарахування\~плати за\~послуги з\~централізованого опалення\~квартири з\~моменту затвердження\~акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, а не з дати його складання. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що між позивачем та відповідачем існували цивільно-правові відносини, внаслідок укладеного договору про постачання теплової енергії, з урахуванням статей 633, 641 та 642 ЦК України шляхом приєднання побутового споживача до умов публічного договору централізованого опалення квартири [ADDRESS] . Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення у позивача [PERSON] виникло з часу затвердження акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, тобто з 18 грудня 2017 року, відтак і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування плати за послуги централізованого опалення. Частиною 2 ст.653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, тобто з 18 грудня 2017 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання\~договору та\~зобов`язання відповідача\~припинити нарахування\~плати за\~свої послуги\~саме \~з 18\~грудня 2017\~ року. Твердження представника відповідача щодо невиконання позивачем п.8 Правил користування тепловою енергією, а саме не подання до ТОВ «Світловодськпобут» заявки про видачу технічних умов, то суд не бере їх до уваги, оскільки представник відповідача жодних доказів на підтвердження викладених у відзиві фактів, суду не надав. Оскільки, позивачі при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачували судовий збір, з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: partial