Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Підтримання нею позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутності викладено у адресованій суду заяві, що не суперечить приписам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис №13, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2024 року, що набрало законної сили - розірвано. \~ \~ \~ \~ За час шлюбу у сторін народилась одна дитина, а саме: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 2014 року. \~ \~ \~ \~Встановлено, що дитина сторін на даний час проживає разом із позивачкою, що підтверджено останньою у поданій позовній заяві, не заперечено відповідачем, а також підтверджується інформацією Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 24 вересня 2025 року №69. \~ \~ \~ \~ [PERSON] на даний час навчається у 6-А класі Підгаєцького ліцею Підгаєцької міської ради Тернопільської області. \~ \~ \~ \~Позивач 07 листопада 2025 року вдруге одружилась із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище із попереднього [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 листопада 2025 року, виданим Підгаєцькою міською радою. За змістом ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. У відповідності із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 7\~Закону України Про\~Державний бюджет\~України на\~2025\~рік установлено,\~що у\~2025\~році прожитковий\~мінімум на\~дітей віком дітей\~віком від\~6\~до 18\~років становить\~3196\~гривень. В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Положеннями ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. \~ \~ \~ \~У відповідності із ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР\~від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину. Відповідно до ст.12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини, суд виходить з наступного. Відповідач є молодим, здоровим, а тому зобов`язаний утримувати свою дитину. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач не може працевлаштуватись на постійній основі, в тому числі й за станом здоров`я, останнім суду не надано. Враховуючи, обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та на даний час проходить службу у Збройних Силах України, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, дочки, сина, інші обставини,\~що мають\~істотне значення,\~зокрема:\~рівність сторін\~в утриманні\~дитини,\~її вік\~та стан\~здоров`я,\~розмір встановленого\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~а також\~й те,\~що дитина\~проживає спільно\~з матір`ю,\~яка нею\~опікується постійно,\~і об`єктивно\~несе більші\~витрати на\~її утримання,\~враховуючи наведені\~вище та\~повідомлені позивачкою,\~у поданій\~позовній заяві,\~обставини,\~у їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що розмір\~аліментів,\~який необхідно\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~на утримання\~їх дитини\~належить визначити\~у 1/4\~частці заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно,\~починаючи з\~28\~вересня 2025\~року,\~тобто з\~часу пред`явлення\~позовної заяви\~до суду,\~відповідно до\~ст.191\~СК України,\~до досягнення\~нею повноліття,\~у відповідності\~до ст.180\~СК України,\~оскільки вважає,\~що вищезазначений\~розмір аліментів\~на дитину,\~буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, тим самим частково задовольнивши позовні вимоги. Суд зауважує, що сплата аліментів відповідачем, який немає на утриманні інших осіб, у вищезазначеному розмірі, не є надмірним тягарем для останнього, а такий їх розмір буде відповідати найкращим інтересам дитини.\~ При постановленні\~рішення про\~стягнення аліментів\~суд також\~враховує,\~що позивач\~та відповідач\~в даному\~випадку не\~позбавлені права\~в разі\~зміни матеріального\~чи сімейного\~стану звернутися\~до суду\~з позовом\~про зміну\~розміру аліментів\~в порядку\~ст.192\~СК України.\~ Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 968,96 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial