Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15.03.2024 року відповідач [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15.03.2024 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також, іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦПК України [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03.04.2025 року становить 13736,29 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 9308,37 грн., заборгованість за пенею 2187,57 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2240,35 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.03.2024 року в розмірі 13736,29 грн. станом на 03.04.2025 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 9308,37 грн., заборгованість за пенею 2187,57 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2240,35 грн. та судові витрати в розмірі 3028 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилась, за змістом поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4, 45). Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не надала. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.03.2024 року (а.с.13).\~Підписуючи анкету-заяву відповідач погодилась з тим, що\~анкета-заява разом з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та тарифами складають договір про надання банківських послуг;\~підтвердив отримання примірника договору\~в мобільному додатку\~Monobank, підтвердив ознайомлення та згоду з умовами договору, підтвердив укладання договору та зобов`язалась виконувати умови договору (п.п.1 анкети-заяви). Згідно анкети-заяви відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» в гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. Беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (п.п.2, 3 анкети-заяви). Підписанням вказаної анкети-заяви [PERSON] також підтвердила факт передачі їй другого примірника анкети-заяви, платіжної карти\~Monobank та тарифів. До кредитного договору банк додав Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, тарифи, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с.22-33). АТ «Універсал Банк» виконав своє грошове зобов`язання за договором, що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту та відомостями про рух коштів по картці (а.с.21, 11-12). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 03.04.2025 року становить 13736,29 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 9308,37 грн., заборгованість за відсотками - 0 грн., заборгованість за пенею - 2187,57 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 2240,35 грн. (а.с. 8-12). Розрахунок заборгованості по кредиту перед Акціонерним товариством\~«Універсал Банк»\~станом на 03.04.2025 року свідчить про те, що сума заборгованості по вказаній сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Статтею\~526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Вирішуючи вимогу про стягнення пені в розмірі 2187,57 грн, суд виходить з такого. За умовами кредитного договору, передбачені санкції за порушення зобов`язань за кредитом у вигляді штрафів (50 грн за прострочення до 30 днів, 100 грн за прострочення від 31 до 90 днів, 100 грн + 6,2% від суми загальної заборгованості за прострочення понад 91 день), а також відповідальності за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 74,4% річних. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" щодо звільнення позичальників на період воєнного стану в Україні від сплати неустойки (штрафів, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит. На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Разом із тим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на час виникнення заборгованості не набув чинності Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо приведення його у відповідність до Закону України "Про споживче кредитування". Отже, чинним був пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні одно предметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акту, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; в подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема, станом на день розгляду справи продовжено воєнний стан до 02.02.2026 року. Враховуючи те, що договір позики між сторонами укладено 15 березня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, неустойка за прострочення виконання зобов`язання нарахована під час дії воєнного стану, який триває дотепер, на момент нарахування штрафних санкцій чинним був пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, і ця норма ЦК України є пріоритетною та превалює над нормою Закону України "Про споживче кредитування", суд дійшов висновку про необґрунтованість позову в частині вимог про стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 3909,89 грн та відповідальності за порушення грошового зобов`язання у розмірі 2240,35 грн. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надала відзиву на позов та доказів того, що договір не укладала, не отримувала платіжну картку, не отримувала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що останній не погасив узятий ним кредит, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank»\~від 15.03.2024 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 9308,37 грн., з яких 9308,37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені\~судові витрати\~зі сплати судового збору\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1641 грн. 42 коп. (а.с.44). Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 549, 551, 612, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial