Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява від Акціонерного товариства «Акцент - Банк» (далі також АТ «А-Банк», Позивач або Банк) до [PERSON] (далі Відповідач або Позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна якого становить 41048 (сорок одну тисячу сорок вісім) гривень 33 копійки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 грудня 2024 року відповідач, звернувшись до Банку для отримання послуг, уклав кредитний договір № ABH0CT155101733460740392, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». На підставі цього договору Позичальнику було надано кредит у розмірі 32800.00 грн. терміном на 36 місяців, тобто до 05 грудня 2027 року, зі сплатою процентів у розмірі 85.00% річних та нульовою комісією. Банк стверджує, що свій обов`язок він виконав у повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов договору, проте Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Позивач зазначає, що станом на 14 жовтня 2025 року загальна сума заборгованості Відповідача за кредитним договором становить 41048.33 грн., яка складається з наступних елементів: 31245.49 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9423.79 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; та 379.05 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Свої вимоги Банк обґрунтовує статтями 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 1054 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов`язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від їх виконання не допускається, а у разі порушення настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки. Нарахування пені в розмірі 0,07% (але не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки передбачено умовами надання послуги «Швидка готівка» та відповідає спеціальному законодавству про споживче кредитування. Зокрема, Позивач акцентує увагу на застосуванні положень Закону України «Про споживче кредитування», зазначаючи, що, незважаючи на звільнення споживачів від сплати неустойки у період з 01 березня 2020 року, дія цих звільнень не поширюється на договори, укладені після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України №3498-IX (тобто після 23 січня 2024 року). Оскільки договір з Відповідачем був укладений 06 грудня 2024 року, Банк вважає нарахування пені законним. Додатково Банк наводить обґрунтування правомірності укладення кредитного договору за допомогою електронного підпису, включаючи цифровий власноручний підпис на сенсорному екрані, посилаючись на положення Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про споживче кредитування» та відповідні Постанови Правління Національного банку України, що підтверджують юридичну силу таких документів та підписів. Щодо дотримання досудового порядку врегулювання, Позивач повідомляє, що інформування Відповідача про наявну заборгованість проводилось шляхом телефонних дзвінків та SMS-повідомлень, а письмові вимоги не направлялись, оскільки договором їхнє направлення не було передбачено. Позивач також зазначає, що ним було понесено витрати зі сплати судового збору в сумі 2422.40 грн., виходячи з 1,5 відсотка ціни позову та із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0.8 за подання позовної заяви в електронній формі, і просить суд стягнути ці витрати з Відповідача. На виконання вимог ЦПК України, Позивач підтверджує відсутність іншого позову до цього ж Відповідача з тим самим предметом та підставами. З урахуванням викладеного, АТ «А-Банк» просить суд стягнути з [PERSON] на його користь загальну заборгованість у сумі 41048.33 грн. та судові витрати у розмірі 2422.40 грн. Крім того, Банк не заперечує проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та винесення заочного рішення у разі неявки Відповідача у судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. Разом з позовною заявою представник позивача Шкапенко О.В. подав клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого повідомлення. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 14 серпня 2024 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу в АТ «А-Банк», в якій вказала, що дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також вона підписала Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. 06 грудня 2024 року [PERSON] підписала Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101733460740392. В Заяві визначено істотні умови кредитування, серед іншого визначено, що вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту кредит строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 32\~800 грн., строк кредиту 36 місяців з 06 грудня 2024 року по 05 грудня 2027 року включно, процента ставка (фіксована) 85% на рік. Згідно меморіального ордеру № TR.42093741.17976.65455 від 06 грудня 2024 року [PERSON] видано кредит в розмірі 32\~800 грн згідно Договору № ABH0CT155101733460740392 від 06 грудня 2024 року. Зі змісту виписки по кредиту за період з 06 грудня 2024 року по 17 липня 2025 року, розрахунку заборгованості за Договором № ABH0CT155101733460740392 від 06 грудня 2024 року слідує, що відповідачка має заборгованість у розмірі 41\~048, 33 грн., яка складається з: 31\~245 грн 49 коп. заборгованості за кредитом; 9423, 79 грн. заборгованості по відсоткам; 379, 05 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом\~статей 205,\~207\~ЦК України\~правочин може\~вчинятися усно\~або в\~письмовій (електронній)\~формі.\~Сторони мають\~право обирати\~форму правочину,\~якщо інше\~не встановлено\~законом.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 06 грудня 2024 року між сторонами укладено кредитний договір № ABH0CT155101733460740392. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Умови укладеного між сторонами кредитного договору № ABH0CT155101733460740392 від 06 грудня 2024 року позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит в розмірі 32\~800 грн. Однак, як слідує з наданих розрахунків заборгованості, де відображено рух коштів з використанням кредиту та його погашенням, виписки по кредиту, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на 14 жовтня 2025 року виникла заборгованість, яка складається з 31 245 грн 49 коп. заборгованості за кредитом та 9423 грн 79 коп. заборгованості по відсоткам, які необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. Що стосується стягнення пені в розмірі 379 грн 05 коп., суд виходить з такого. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за Кредитним договором № ABH0CT155101733460740392 від 06 грудня 2024 року в розмірі 379 грн 05 коп. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 379 грн 05 коп., від сплати якої відповідач звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд висновує про відсутність правових підстав для стягнення такої. Доводи представника позивача [PERSON] про те, що Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень, і на підставі змін, за договорами укладеними з 23 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, на увагу не заслуговують, оскільки з системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слідує, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» з 24 січня 2024 року взагалі не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі. Таким чином нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі з 24 січня 2024 року регулюються виключно ЦК України, а тому застосуванню підлягає п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 400 грн 03 коп. (40 669 грн 28 коп. х 2 422 грн 40 коп./41048 грн. 33 коп.).

Outcome: partial