Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У липні 2023 року представник позивача Небилиця Артем Вікторович в інтересах [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк», Банк) про стягнення грошових кошті. У обґрунтування вимог вказано, що [PERSON] є спадкоємцем за законом майна [PERSON] , 2003 року народження, який помер [INFO] у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.03.2023 року, реєстр. № 475. Згідно вказаного Свідоцтва спадщина, на яку воно видане складається з: 103586,56 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00068267700 від 07.06.2021 року, укладеного на ім`я померлого [PERSON] ; 1,02 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00033868197 від 02.12.2021 року, укладеного на ім`я померлого [PERSON] . Позивач зазначає, що його права як спадкоємця грошових коштів за померлим [PERSON] є порушеними, оскільки Банк відмовляється їх виплатити Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 09.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких, відповідач не погоджується із доводами позивача. Зазначила, що АТ КБ «ПриватБанк» жодним чином не відмовляє позивачу у виплаті коштів у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.03.2023 року, реєстр. № 475, що підтверджується відповіддю Банку від 02.05.2023 року за вих. № 20.1.0.0.0./7-230428/34969. Однак при цьому, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив позивача зокрема, але не виключно про наявність непогашеної заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» та про можливість виплати вкладу за умови погашення боргу, що вбачається з відповіді Банку від 18.05.2023 року. Вказала, що наявність судового рішення про відмову у задоволенні вимог кредитора за певний період, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, Тому АТ КБ «ПриватБанк» повідомив [PERSON] , що виплата грошових коштів може бути після погашення простроченої заборгованості. Тому для вирішення цього питання та отримання спадщини, позивачу було рекомендовано звернутися до обслуговуючого відділення АТ КБ «ПриватБанк» та надати необхідні документи, після перевірки яких, грошові кошти можуть бути перераховані на рахунок спадкоємця та за умови погашення заборгованості. Отже, з огляду на вищевикладене, у даних правовідносинах АТ КБ «ПриватБанк» діє в межах та на виконання норм чинного законодавства, в тому числі як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, та не порушує права та законні інтереси спадкоємця. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні вимог позову. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили, у матеріалах справи містяться заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, вимоги підтримав, просив задовольнити. Від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання, в якому останній просив проводити судове засідання без фіксування технічними засобами, проти позову заперечував, просив відмовити. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.03.2023 року зареєстровано в реєстрі за № 475, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., спадкова справа № 3/2022, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Згідно вказаного Свідоцтва спадщина, на яку воно видане складається з: 103586,56 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00068267700 від 07.06.2021 року, укладеного на ім`я померлого [PERSON] ; 1,02 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00033868197 від 02.12.2021 року, укладеного на ім`я померлого [PERSON] . З матеріалів справи вбачається,що листом АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0./7-230512/48333 від 18.05.2023 року позивачу було повідомлено, що Банк не може провести виплату спадщини через наявну прострочену заборгованість у померлого [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 29.10.2021 року у справі №761/6220/18 було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору б/н від 02.09.2010 року у розмірі 67 939,11 грн., що складається з: 47052,69 грн. заборгованість за кредитом, 13406,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7480,39 грн. заборгованість за пенею. Окрім того, 24.11.2021 року Шевченківським ВДВС у м. Києві було закінчено виконавче провадження №№[NUMBER] на підставі виконавчого листа №761/6220/18 від 10.05.2019 року. Так, статтею 1227 ЦК України встановлено, суми заробітної плати, пенсій, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до п. 1 ст. 2 до Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов`язанні є правонаступництво. Відповідно до ч. 2 статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно с нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Проте у зобов`язаннях, не пов`язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов`язань, а відбувається перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (ч. 2 ст. 1228 ЦК України). Згідно зі ст. 1058 ЦК за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на час його смерті, за виключенням тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Спадкування за законом має місце у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов`язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов`язане з особою вкладника, то у зв`язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов`язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-67цс13). Також спадкоємці набувають права на всі виплати та компенсації (пенсія, допомога, тощо) які спадкодавець набув за життя на свій банківський рахунок. Статтею 1228 ЦК України встановлено, вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Так, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 103586,56 грн., що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00068267700 від 07.06.2021 року, укладеного на ім`я померлого [PERSON] ; 1,02 грн., що знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00033868197 від 02.12.2021 року, укладеного на ім`я померлого [PERSON] . Що стосується вимог про стягнення вказаних суд з відповідними відсотками, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги, оскільки стороною позивача не надано відповідних розрахунків. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦІК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов?язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial