Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

покликаючись на ухилення відповідача від повернення переплачених позивачем коштів, представник позивача адвокат Дмитро Ляшко у поданій 02 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача переплату за постачання природного газу в розмірі 22 239 грн. 56 коп. та судові витрати. 28 квітня 2025 представник відповідача адвокат Ольга Якимчук подала відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнала. Стверджує, що дію договору постачання природного газу із споживачем [PERSON] припинено 30 квітня 2022 року у зв`язку з реєстрацією даного споживача в Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи. Оскільки позивач не була споживачем за договором та не надала документи, які підтверджують успадкування грошових коштів, тому у товариства були відсутні підстави для їх повернення саме позивачу. Крім цього, відповідачу не відомо про наявність інших спадкоємців померлого, а позивач не підтвердила, що вона є єдиною спадкоємицею [PERSON] . Вважає, позов поданий передчасно, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 12 вересня 2025 року від представника відповідача адвокат Ольга Якимчук через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення, у яких вона звертає увагу суду, що до позовної заяви позивачем долучені квитанції про оплати на суму 2 694 грн. 62 коп., 8 139 грн. 00 коп., 2 500 грн., а всього на загальну суму 13 333 грн. 62 коп., при цьому [PERSON] вважає себе спадкоємицею переплачених коштів у розмірі 22 239 грн. 56 коп. Сторони відповідно до ст.128-130\~ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Вказаний представник позивача у надісланій до суду заяві просить справу слухати у відсутність сторони позивача. Додатково вказує на зловживання відповідачем своїми процесуальними правами із-за неодноразових зривів судових засідань Сторона відповідача до суду не з`явилася. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив такі обставини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.05.2023 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] /витяг з державного реєстру речових прав №333503751 від 25.05.2023/. З 01 липня 2015 року по 30 квітня 2022 року по [ADDRESS] ТОВ "Рівнегаз Збут" надавало послуги з постачання природного газу на умовах, укладеного із споживачем [PERSON] . Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійсне державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827. 14 листопада 2024 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів, а саме переплати за послуги з газопостачання у розмірі 22 239 грн. 56 коп. (ос. рах. № [NUMBER] ). Згідно з повідомленням №33701-Сл-1780-1224 від 10.12.2024 на цю вимогу ТОВ "Рівнегаз Збут" відмовило, оскільки відсутні підстави для повернення переплати на картковий рахунок позивача, бо вона не була споживачем за договором постачання природного газу та не надала документи, які підтверджують успадкування зазначеної переплати. 23 грудня 2024 року [PERSON] звернулася із заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з метою відновлення порушених прав. Відповідно до листа члена НКРЕКП Костянтина Ущаповського №1303/16.5.1/7-25 від 05.02.2025 згідно з інформацією, наданою ТОВ "Рівнегаз Збут" по особовому рахунку № [NUMBER] по [ADDRESS] наявна переплата у сумі 22 239 грн. 56 коп. Крім цього, зазначено, що ТОВ "Рівнегаз Збут" необхідно повернути представнику споживача, на його письмову вимогу, переплату за послуги постачання природного газу, про що повідомити центральний апарат НКРЕКП у місячний строк. 05 лютого 2025 року позивач [PERSON] повторно звернулася із письмовою заявою до відповідача про повернення переплати у сумі 22 239 грн. 56 коп. в досудовому порядку. Згідно з довідкою про коло спадкоємців індекс 89/01-16 від 12.05.2025 приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромна Ю.А. 03 червня 2020 року завела спадкову справу №29/2022 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За її матеріалами станом на 12 травня 2025 року єдиним спадкоємцем за законом є його онука [PERSON] , [INFO] /витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69112386 від 03.06.2022/. Суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу /ст.15, 16 ЦК України/. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд /ч.1,3 ст.13 ЦПК України/. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1, 2 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Ч. ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, на: захист своїх прав державою (п.1); належну якість продукції та обслуговування (п.2); безпеку продукції (п.3); звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав (п.6) /ч.1 ст.4 вказаного Закону/. До житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами /п.2 ч.1 ст.5 Закону/. Відповідно до п.5 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Суд прийшов до таких висновків. Вимоги ст.264\~ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу,\~суд визначив\~юридичну природу\~спірних правовідносин\~і закон,\~який їх\~регулює,\~дослідив подані\~письмові докази,\~оцінивши їх\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному і\~об`єктивному\~розгляді у\~судовому процесі\~всіх обставин\~справи в\~їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористалася правовою допомогою. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут» є суб`єктом господарювання, який з 01.07.2015 на підставі ліцензій, виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) №1647 від 28.05.2015 та №653 від 16.05.2018 здійснює господарську діяльність з надання населенню, бюджетним установам та організаціям, промисловим підприємствам, а також іншим юридичним особам послуг з постачання природного газу та проводить з ними розрахунки за спожитий природний газ. 3 01 липня 2015 року на умовах укладеного з позивачем Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі - Правила), за адресою: [ADDRESS] відповідач надавав послуги з постачання природного газу. 08 червня 2022 року Міністерство енергетики України прийняло наказ №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 за №637/37973) згідно з яким, з 01.05.2022 постачання природного газу побутовим споживачам, внесених на дату прийняття цього наказу на інформаційній платформі оператора ГТС до Реєстру споживачів «постачальника останньої надії», здійснює ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, з 01 травня 2022 року постачання природного газу всім побутовим споживачам здійснюється іншим постачальником природного газу - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Разом з тим, внаслідок зміни надавача послуг з постачання природного газу побутовим споживачам по особовому рахунку № [NUMBER] по [ADDRESS] обліковується переплата за спожитий природний газ в сумі 22 239 грн. 56 коп. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання (п.1.1, 1.3 Типового договору). Згідно з п.2.1 Типового договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. П.6.2 Типового договору передбачені обов`язки постачальника, зокрема, забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором; відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п.8.1 Типового договору). Постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв`язку з припиненням постачання газу споживачу Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника, в обсягах, передбачених Правилами постачання (п.8.3 Типового договору). Згідно з пп.4 п.11.5 Типового договору дія Договору припиняється у разі реєстрації споживача в Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у порядку, визначеному Правилами постачання та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493. У такому випадку дія цього Договору припиняється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі іншого постачальника. Відповідно до п.15 розділу ІІІ Правил постачання природного газу постачальником починається з дня реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника. У випадку зміни постачальника природного газу постачання здійснюється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника. При цьому постачальник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня реєстрації споживача у своєму Реєстрі споживачів повідомити його про дату, з якої постачальник здійснює постачання природного газу споживачу. За положеннями п.24 розділу ІІІ Правил постачання у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Оскільки з 01 травня 2022 року ТОВ «Рівнегаз Збут» не здійснює постачання природного газу, у тому числі за об`єктом газопостачання по [ADDRESS] , і у позивача наявна переплата в розмірі 22 239 грн. 56 коп., за послуги, які фактично надано не було, тому спірні кошти є безпідставно набутим майном, та до правовідносин, що виникли між сторонами підлягають застосуванню норми статті 1212 ЦК України. Відповідно правова підстава для оплати позивачем наданих послуг саме відповідачу відсутня, отже кошти переплати мають бути повернуті позивачу. Доводи відповідача про можливу наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] спростовуються долученою до матеріалів справи довідкою про коло спадкоємців приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу від 12.05.2025, згідно з якою єдиним спадкоємцем за законом є його онука [PERSON] , [INFO] . Крім цього, відповідно до листа члена НКРЕКП Костянтина Ущаповського №1303/16.5.1/7-25 від 05.02.2025 сума переплати по особовому рахунку № [NUMBER] складає 22 239 грн. 56 коп., а тому доводи представника відповідача, що вказана сума переплати не підтверджена належними доказами, не заслуговують на увагу. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що грошові кошти в розмірі 22 239 грн. 56 коп. грн, які утворилися в результаті переплати за надання послуг з постачання природного газу, є безпідставно набутими, а тому вказана сума має бути повернута позивачу, відтак позовні вимоги необхідно задоволити у повному обсязі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). При вирішенні питання про розподіл судових\~витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене,

Outcome: approved