Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

10 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі - ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») через свого представника Пархомчука С.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 4 509,50 грн. Позовні вимоги мотивовані таким. 24 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та [PERSON]. укладено кредитний договір № 1493648 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, який укладений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписавши договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма його умовами та повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За умовами Договору відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 1 500,00 грн строком на 17 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом - 1,9 % в день (стандартна процентна ставка). 07 вересня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (далі - ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1493648 від 24 січня 2021 року. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір про відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1493648 від 24 січня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого, станом на 12 червня 2025 року, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 4 509,50 грн, з них: 1 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3 009,50 грн прострочена заборгованість за процентами. Враховуючи неможливість вирішення спору у добровільному порядку, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № 1493648 від 24 січня 2021 року у сумі 4 509,50 грн, а також судові витрати у сумі 2 422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою суду від 27 серпня 2025 року, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Пархомчук С.В. при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача у судове засідання провести заочний розгляд справи. 02 жовтня 2025 року подав суду клопотання про розподіл судових витрат та просив стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу у сумі 10 500,00 грн (вх. № 5186/25-Вх 03.10.2025). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення у матеріалах справи з особистим підписом. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого. Судом встановлено, що 24 січня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 1493648 про надання коштів на умовах споживчого кредиту - а.с. 10-15, за умовами якого Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 1 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.2 Договору). Кредит надається строком на 17 днів, тобто до 10 лютого 2021 року. Строк дії договору може бути продовжено на умовах та у порядку, передбаченому Розділом 4 Договору (п.1.3 Договору). Тип процентної ставки фіксована (п.1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору (п. 1.4.1 Договору) Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується, якщо клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, кієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Клієнта лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо клієнт є учасником Програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки, зазначений в Договорі, має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо клієнт не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, з зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для клієнта (п. 1.4.2 Договору). Відповідно до п. 1.5 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою 693,50% річних; 1.5.2. за зниженою ставкою 3,65% річних. Згідно з п. 1.6 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою 1 984,50 грн; 1.6.2. за зниженою ставкою 1 502,55 грн. Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту (п.2.1 Договору). Відповідно до п. 5.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів (а.с. 15). У договору сторони передбачили порядок продовження пролонгації Договору за ініціативою клієнта та авто пролонгації. Відповідно до 4.1.1 Договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. Згідно з п. 4.2.1. Договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно до п. 4.2.2. Договору клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів. Згідно з п. 4.2.5 Договору, загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М482, який був направлений 24 січня 2021 року на номер телефону [NUMBER] (а.с. 20). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Даний договір позики містить персональні дані відповідача, зокрема, його прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, а також адресу місця реєстрації проживання, номер телефону та адресу електронної пошти відповідача (а.с. 14-зворот). Підписавши договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. На підтвердження перерахування коштів відповідачу у сумі 1 500,00 грн позивачем надано інформацію з проведення операції 24 січня 2021 року, час: 15:04:04, на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua - 78492595, призначення платежу: зачисление 1500 грн на картку [NUMBER] (а.с. 34). 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 1-07092021, за умовами якого клієнт передає (відступає) Фактору права вимоги до боржників, які виникли у Клієнта внаслідок невиконання боржниками умов Кредитних договорів та які входять до портфелю заборгованості (а.с. 25-28). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-07092021 від 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 1493648 від 24 січня 2021 року у сумі 4 509,50 грн, з них: 1 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3 009,50 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с. 19). 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» було укладено договір № 2-07/09/2021 про відступлення права вимоги, за умовами якого кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитом заміняє кредитора як сторону-кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором (а.с. 21-22). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1493648 від 24 січня 2021 року у сумі 4 509,50 грн, з них: 1 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3 009,50 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с. 19). Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. Вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором, що направлена позивач відповідачу 13 червня 2025 року, останнім залишена без реагування (а.с. 16). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №1493648 заборгованість [PERSON] за період з 24 січня 2021 року - 12 червня 2025 року становить 4 509,50 грн та складається з: 1 500,00 грн прострочене тіло кредиту, 3 009,50 грн прострочені відсотки (а.с. 17). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимогст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачкою не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, у матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не подав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №09/07/2025 від 09 липня 2025 року, укладеного з адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с. 23-24); копію акту про отримання правової допомоги від 01 жовтня 2025 року, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 1 год. - 2 000,00 грн; складання та подання позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 2,5 год. - 5 000,00 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 год. - 3 000,00 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн; копію рахунку 01.10.2025-16 від 01 жовтня 2025 року про вартість наданих послуг; копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1013 від 01 жовтня 2025 року у сумі 10 500,00 грн. Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial