Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Адвокат Ушакевич М.П., яка діє в інтересах ТОВ «Авентус Україна», звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість в розмірі 74\~690, 00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 33 950, 00 грн. та заборгованості по відсотках 40 740, 00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування вимог представниця зазначила, що 12.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою ІКС товариства, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» договір №8277846 про надання споживчого кредиту. Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснювалась при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов п 9.8 договору кредиту, позичальник підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на веб-сайті/в Мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань); він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайт/в мобільному застосунку «CreditPlus»(шляхом розміщення гіперпосилань), повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Загальний розмір кредиту - 30 000, 00 грн., строк кредитування 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 12.09.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору та у відповідності до п.4.4. договору. Остаточний термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом, за умови дотримання графіку платежів 07.01.2025. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Позикодавець на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 30 000,00 грн., шляхом перерахування на платіжну картку номер, якої наданий позичальником та міститься в реквізитах договору кредиту, що підтверджується доказами про перерахування грошових коштів. 13.09.2024 року між Товариством та Споживачем шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до Договору кредиту, відповідно до умов котрої, сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого Споживачем) на 5000,00 грн, та викласти п.п. 1.3 Договору в новій редакції,, відповідно до котрої: сума кредиту (загальний розмір) складає: 35000, 00 грн. Також, відповідно до умов додаткової угоди сторонами було змінено строк повернення кредиту, що відображено у відповідній Таблиці котра додається до Додаткової угоди. В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 74 690, 00 грн., яка складається з: 35 000,00 грн. - заборгованості за кредитом та 40 740, 00 грн. - заборгованості по відсотках. З підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8277846 від 12.09.2024. Представниця ТОВ «Авентус Україна» в судове засідання не з`явився, разом з позовом просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою ІКС товариства, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» договір №8277846 про надання споживчого кредиту. Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснювалась при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.1 договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CreditPlus» (за вибором Споживача). Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб- сайту/ Мобільного застосунку «CreditPlus». Відповідно до п.1.2. на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.1.3. сума кредиту(загальний розмір) складає: 30 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Пунктом 1.4. визначено, що строк кредиту 360 днів (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Як зазначено у п.1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п.1.5.1.стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; п.1.5.2. знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 12.10.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживачач, укладаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором №8277846 від 12.09.2024 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 30 000,00 грн., шляхом зарахування на платіжну картку, маска картки [NUMBER] . 13.09.2024 року між Товариством та Споживачем шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до Договору кредиту, відповідно до умов котрої, сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого Споживачем) на 5000,00 грн, та викласти п.п. 1.3 Договору в новій редакції,, відповідно до котрої: сума кредиту (загальний розмір) складає: 35000, 00 грн. Відповідно до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) №8277846 від 12.09.2024 року сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» становить 74\~690, 00 грн., з них заборгованість за тілом кредиту 33 950,00 грн. та 40\~740, 00 грн. заборгованість за відсотками. 07.05.2025 року ТОВ «Авентус Україна» та Адвокатське об`єднання «Правовий курс» уклали договір №0705-25, відповідно до умов п. 1.1 якого об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору. Також, відповідно до умов п. 1.2 договору перелік боржників, щодо яких доручається вчинення дій стосовно стягнення заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього договору, визначаються в реєстрі. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про надання правничої допомоги №0705-2025 від 07 травня 2025 року, станом на 13 травня 2025 року загальна сума боргу боржника [PERSON] , за договором №8277846 від 12.09.2024 становить 74 690,00 грн. У відповідності до вимог п.п. 4.1, 5.4 договору у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати дострокове повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі. 04.06.2025 року ТОВ «Авентус Україна» на адресу відповідача направило досудову вимогу, відповідно до якої заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06 травня 2025 року становить 74 690,00 грн. 17.06.2025 року ТОВ «Авентус Україна» та Адвокатське об`єднання «Правовий курс» уклали додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги №0705-2025 від 07 травня 2025 року, згідно з п. 1 якої сторони дійшли згоди доповнити п. 3.1 договору пунктом 3.1.2 та викласти його в наступній редакції «3.2.1 додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам у розмірі 105 (сто п`ять) гривень 00 копійок за 1 (одну) вимогу/повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням». В підтвердження понесених витрат на відправку досудової вимоги позивачем надані: опис про вкладення в цінний лист на адресу [PERSON] та список згуртованих відправлень замовника «Правовий курс», де під №8 отримувачем зазначений [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із такого. В силу вимог ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). У силу вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. У силу ч. 1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами,моментом його підписання є використання,зокрема: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»,за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.611ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приходжу до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Встановлено, що 12.09.2024 року між сторонами укладений договір про споживчий кредит, за умовами якого відповідачу наданий кредит в сумі 30 000,00 грн., строком на 360 дні, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. 13.09.2024 року між Товариством та Споживачем шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» укладено додаткову угоду до Договору кредиту, відповідно до умов котрої, сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого Споживачем) на 5000,00 грн., та викласти п.п. 1.3 Договору в новій редакції, відповідно до котрої: сума кредиту (загальний розмір) складає: 35000, 00 грн. [PERSON] отримавши на банківський рахунок кредитні кошти, не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань згідно з договором, чим допустив заборгованість в розмірі 74 690,00 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надані, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується наданою позивачем карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) довідкою-розрахунком, який відповідачем не спростований з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» слід стягнути заборгованість за договором №8277846 від 12.09.2024 року в розмірі 74 690,00 грн., з яких 33 950,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 40\~740, 00 грн. заборгованості за процентами. Щодо заявлених витрат понесених за результатами надання правничої допомоги, суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. Витрати позивача на правничу допомогу в даній справі склали 105,00 гривень, що підтверджується копіями: договору про надання правничої допомоги №0705-25 від 07 травня 2025 року, додаткової угоди №2 від 17 червня до договору про надання правничої допомоги №0705-25 від 07 травня 2025 року; описом про вкладення в цінний лист на адресу [PERSON] та список згуртованих відправлень замовника «Правовий курс» за №29072025203142830, де під №8 отримувачем зазначений [PERSON] . З огляду на вищевикладене, враховуючи, що вказані витрати передбачені умовами договору про надання правничої допомоги та є їх складовою, заявлений розмір витрат та докази оплати, відсутність клопотання про їх зменшення, суд вважає, що до стягнення з відповідача [PERSON] понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 105 (сто п`ять) грн. 00 коп. У силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 2 422,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved