Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю на день смерті. Покликається на ті обставини, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який отримував пенсію за вислугу років як військовослужбовець. Вказує, що 12.09.2025 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з питанням виплати заборгованості за рішенням суду померлого чоловіка, однак їй було відмовлено у виплаті, оскільки чоловік був зареєстрований в [ADDRESS] , а вона в [ADDRESS] . Зазначає, що вона з померлим була у зареєстрованому шлюбі на момент смерті останнього. При цьому, вони постійно проживали в [ADDRESS] , оскільки чоловік тяжко хворів, мав проблеми із серцем і вона доглядала його. Крім того, [PERSON] постійно лікувався в м. Луцьку, а в подальшому поїхав на лікування в м. Одеса, де помер. Також вказує, що зазначений факт їй необхідно встановити для вирішення питання виплати заборгованості за рішенням суду належних виплат померлому чоловіку [PERSON] . У зв`язку з чим, просить встановити факт, що вона постійно проживала з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю на день його смерті. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з підстав, викладеній у ній та просили її задовольнити. Від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2025 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Одеса (а.с. 7). Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до акту, складеного старостою Боголюбського старостинського округу 15.08.2025 року, засвідчено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає з 2000 року (а.с. 12). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду вказали, що вони протягом тривалого часу проживають в будинку по [ADDRESS] та є сусідами заявниці. Підтвердили той факт, що померлий [PERSON] постійно проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст.315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтями 2, 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання заявника із померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] мав місце, а тому, дослідивши в сукупності представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву в цій частині слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved