Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ 10.07.2025 до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Яковенко Олександр Сергійович, до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець Ольга Сергіївна, про встановлення факту належності заповіту та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 серпня 2015 року бабуся позивача [PERSON] , зробила заповітне розпорядження на користь позивача [PERSON] , 1998 року народження, яким заповідала після своєї смерті земельну ділянку площею 8,8697 га. розташовану на території Приютненської сільської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП 074879 від 23 травня 2003 року. Заповіт був посвідчений [PERSON] головою Приютненьської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області 20 серпня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №11. [INFO] [PERSON] померла, відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 11 жовтня 2024 року видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 26 червня 2025 року за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті померлої [PERSON] , було заведено спадкову справу, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81657920, виданий приватним нотаріусом Чепець Ольгою Сергіївною. 30 червня 2025 року, приватний нотаріус Чепець О.С. вивчивши подані документи, відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України, постановила відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу у зв`язку з тим, що він на день смерті був зареєстрований окремо від спадкодавця та не подав заяву про прийняття спадщини в строк до 10 квітня 2025 року, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України. Крім позивача, відповідно до вищевказаного заповіту наявні інші спадкоємці, а саме: батько позивача [PERSON] ; дядько позивача [PERSON] ; дядько позивача [PERSON] . Додатково нотаріус зазначила, що згідно заповіту, посвідченого Приютненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 20 серпня 2015 року за реєстровим №11, [PERSON] , [INFO] , належну їй земельну ділянку площею 8,8697, розташовану на території Приютненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області заповіла [PERSON] , 1998 року народження. Отже, з тих підстав що у вищевказаному заповіті допущена помилка при написанні по батькові спадкоємця (наявний апостроф) та те, що позивач пропустив строки для прийняття спадщини, тому позивач не може отримати свідоцтво після смерті своєї бабусі [PERSON] . Усунення допущеної помилки в написанні по батькові позивача в заповіті неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні по батькові у правовстановлюючому документі позбавляє позивача можливості отримання спадщини. Факт належності позивачеві заповіту, посвідченого Приютненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 20 серпня 2015 року за реєстровим №11, підтверджують повним співпадінням прізвища, ім`я та зазначенням року його народження, яке повністю співпадає з даними його паспорта [NUMBER] від 18.11.2014 та Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 04.08.2023: у с. Ремівка Гуляйпільського району Запорізької області. Не співпадає лише один символ наявний у вигляді апострофу у по батькові. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як усуває перешкоди в отриманні спадщини. Щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини, то представник позивача зазначив, що 27 вересня 2023 року позивач [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби. На даний час є старшим солдатом, командиром гармати військової частини [NUMBER] . [INFO] у зв`язку із загостренням хронічного захворювання, йому була проведена операція. Тому, з 13 червня 2025 року була надана відпустка для лікування з хворобою на 30 календарних днів, що підтверджується довідкою ВЛК від 13.06.2025 №2025- 0613-0806-2953-0. У червні 2025 року, під час перебування у відпустці йому від свого дядька [PERSON] стало відомо, що бабуся позивача залишила заповіт на своє майна на нього та своїх синів. Отже, позивач [PERSON] з об`єктивних причин не міг подати заяву про прийняття спадщину у шестимісячний строк, так як проходив військову службу. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2025 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача адвокат Яковенко О.С. через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають. \~ \~Відповідачі у\~судове засідання\~не з`явилися,\~про причини\~неявки суду\~не повідомили,\~заяв про\~розгляд справи\~за їх\~відсутності чи\~відкладення розгляду\~справи суду,\~а також\~відзив на\~позовну заяву\~не подали.\~Судом вживалися\~заходи щодо\~належного повідомлення\~відповідачів про\~час,\~місце та\~дату розгляду\~справи шляхом\~надсилання судових\~повісток за\~адреси зареєстрованого\~місця проживання\~та шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала інформацію, де зазначила, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Також просила справу розглядати без її присутності. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 3994. 20 серпня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла: -земельну ділянку площею 8,8697 га, розташовану на території Приютненської сільської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №074879 на підставі розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації від 23 травня 2003 року № 204, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010526900088 від 02 березня 2005 року, [PERSON] , 1998 року народження; - земельну ділянку площею 7,8361 га, розташовану на території Приютненської сільської ради (за межами населеного пункту), Гуляйпільського району Запорізької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 127777 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2272 від 02.07.2010 р. ВМХ 715930, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 232188601000219 від 25 жовтня 2010 року, [PERSON] , 1961 року народження, 1/3 частини паю; [PERSON] , 1971 року народження 1/3 частини паю; [PERSON] , 1976 року народження, - 1/3 частини паю. Даний заповіт посвідчений 20 серпня 2015 року сільським головою Приютненської сільської ради Турченко Іваном Васильовичем та зареєстрований в реєстрі за №11. Згідно до матеріалів справи, померла [PERSON] є бабусею позивача [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81657920 від 26.06.2025, виданий приватним нотаріусом Чепець Ольгою Сергіївною, заведено спадкову справу № 74258636 після смерті [PERSON] . 30.06.2025\~року приватним\~нотаріусом Запорізького\~районного нотаріального\~округу Запорізької\~області Чепець\~О.С.\~прийнято Постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~оскільки [PERSON] на\~день смерті\~був зареєстрований\~окремо від\~спадкодавця та\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини\~в строк\~до 10\~квітня 2025\~року,\~встановлений ст.1270\~Цивільного кодексу\~України. Додатково нотаріус зазначила, що згідно заповіту, посвідченого Приютненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 20 серпня 2015 року за реєстровим №11, [PERSON] , [INFO] , належну їй земельну ділянку площею 8,8697, розташовану на території Приютненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області заповіла [PERSON] , 1998 року народження. Від встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності позивачу вказаного заповіту залежить питання прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». За результатами з`ясування обставин справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що написання у заповіті по батькові спадкоємця [PERSON] є опискою, яку допустив сільський голова Приютненської сільської ради при складанні і посвідченні заповіту, у якого на час вчинення цих дій був відсутній документ, підтверджуючий правильність написання по батькові призначеного заповідачем спадкоємця. Наявність спору між спадкоємцями або можливість впливу на спадкові права інших спадкоємців не встановлені під час розгляду справи. Надані суду докази переконують суд в тому, що саме позивачу [PERSON] належить заповіт від 20.08.2015 року, складений [PERSON] . Також, позивачем наразі пропущений строк для прийняття спадщини. Вирішити проблему, що постала перед ним, в позасудовому порядку він не може. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~ст. 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). \~ \~ \~ \~Статтею 1272 ЦК України\~визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3). Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, у постанові від 23 серпня2017року № 6-1320цс17. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та триває. Таким чином, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає впровадження військового стану в країні, небезпеку збройної агресії, проходження позивачем [PERSON] військової служби в лавах ЗСУ, роботи нотаріусів, нотаріальних контор під час воєнного стану та на території зони бойових дій, поблизу лінії фронту (м. Запоріжжя). Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved