Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

08 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до розпорядження Широківського районного суду Дніпропетровської області №1319, надійшла вказана цивільна справа. Відповідно до позову, вказують, що відповідач в порушення норм закону, не приховавши інформацію від позивача, вдруге отримала у власність земельну ділянку площею 2,0 га. з кадастровим номером 1225887700:04:002:0098 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Широківської селищної ради Широківського району (на теперішній час Криворізького району) Дніпропетровської області. Просили витребувати у [PERSON] з чужого незаконного володіння на користь Широкіцвської територіальної громади в особі Широківської селищної ради у комунальну власність Широківської селищної територіальної громади в особі Широківської селищної ради земельну ділянку площею 2,0000 га. з кадастровим номером 1225887700:04:002:0098 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Широківської селищної ради (Шестірнянський старостинський округ) Криворізького району (колишній Широківський) Дніпропетровської області. Представником позивача надавались додаткові пояснення, в яких вказували, що рішення селищної ради від 03.06.2020 р. не скасоване (а.с.100). Відзиви на позов не подавались. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Представники Третіх осіб: Кам`янська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, до суду не з`явились, повідомлені належним чином. Представник третіх осіб [PERSON] та\~ СТОВ «Степове" адвокат Язан Н. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, поклалась на розсуд суду. Відповідач не з`явився у судове засідання, належним чином повідомлений. У відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 13 серпня 2024 року ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження. 28.01.2025р. залучено третіх осіб: Кам`янська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Витребувано докази. 11.03.2025р. залучено третіх осіб: [PERSON] ,\~ СТОВ «Степове". 03.06.2025 року закрито підготовче провадження. Судом встановлені обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] 21.08.2019р. отримала у власність земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 3523882900:02:000:5117 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградській області, Рішенням Широківської селищної ради Широківського району (на теперішній час Криворізького району) Дніпропетровської області від 03.06.2020 №970-34/VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Широківської селищної ради Широківського району (на теперішній час Криворізького району) Дніпропетровській області та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 1225887700:04:002:0098) із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Широківської селищної ради Широківського району (на теперішній час Криворізького району) Дніпропетровській області. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 1225887700:04:002:0098 зареєстровано 11.09.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до Ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2025р. у справі №197/76/24, Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 р. за №42023042060000008 за обвинуваченням [PERSON] за ознаками кримінального проступку передбаченого ст.190 ч.1 КК України закрити за спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , шляхом обману, а саме повідомлення неправдивих відомостей Широківській селищній раді Широківського району (на теперішній час Криворізького району) Дніпропетровської області про те, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених ст. 121 Земельного Кодексу України не скористалася, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно, всупереч принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст.14 Конституції України та ст.ст.5, 116, 121 Земельного кодексу України, будучи особою, яка використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання з кадастровим номером 3523882900:02:000:5117 для ведення особистого селянського господарства, що розташовану на Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградській області, умисно приховала даний факт, внаслідок чого незаконно повторно отримала у власність земельну ділянку площею 2,0 га. з кадастровим номером 1225887700:04:002:0098 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Широківської селищної ради Широківського району (на теперішній час Криворізького району) Дніпропетровської області, вартість якої згідно висновку судового експерта №04/24 від 17.01.2024 становить 54400 гривень, яка незаконно вибула із комунальної власності та є об`єктом права власності Українського народу відповідно до статей 13, 14 Конституції України. Ст.ст. 13,14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, відносини щодо володіння земельними ділянками в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч.4 ст.41Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності є найбільш фундаментальним речовим правом. Тому Закон спеціально регулює не тільки підстави набуття права власності, а й підстави його припинення. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України,\~громадяни та\~юридичні особи\~набувають права\~власності та\~права користування\~земельними ділянками\~із земель\~державної або\~комунальної власності\~за рішенням\~органів виконавчої\~влади або\~органів місцевого\~самоврядування в\~межах їх\~повноважень,\~визначених цим\~Кодексом або\~за результатами\~аукціону. Набуття\~права на\~землю громадянами\~та юридичними\~особами здійснюється\~шляхом передачі\~земельних ділянок\~у власність\~або надання\~їх у\~користування. Безоплатна передача\~земельних ділянок\~у власність\~громадян провадиться\~у разі: а)\~приватизації земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у користуванні\~громадян; б)\~одержання земельних\~ділянок внаслідок\~приватизації державних\~і комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ та\~організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 вказаної статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Отже, у порушення зазначених норм закону, [PERSON] двічі отримала земельну ділянку безоплатно у власність у межах норм, визначених Земельним кодексом України по даному виду цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства. Суд бере до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таким чином позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4294,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved