Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Прокопенка М.С., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати зареєстрований 22.12.2023 Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) шлюб. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з початку 2024 року стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Причиною погіршення шлюбних відносин є ті обставини, що шлюб було укладено необдумано. Під час спільного сімейного життя в них стала проявлятись несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на сімейне життя, тобто шлюб з відповідачем виявився невдалим. Як наслідок, це призвело до поступового зникнення почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, сторони у справі стали зовсім чужими людьми, а їхній шлюб існує лише формально. Упродовж останнього часу кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, між ними взагалі припинені шлюбні відносини та спільне ведення господарства, тобто фактично сім`я припинила своє існування. Постановленою 26.09.2025 суддею Христинівського районного суду Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі і призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її інтереси в суді представляв адвокат Прокопенко М.С., який позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб із підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем його реєстрації та шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано на сайті більше як за 10 днів до судового засідання, а відтак, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 22.12.2023 Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис №213. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, шлюб між сторонами фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, спільних дітей сторони від шлюбу не мають, у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя ніхто із сторін не заявляв. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем немає, вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень проти задоволення позову до суду не надіслав. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам, як подружжя, за відсутності згоди дружини на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про відновлення дошлюбного прізвища відповідач до суду не подавав. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої судом квитанції №9007-4599-0844-5733 від 22.09.2025 встановлено, що [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн, які позивач просить стягнути із відповідача. Доказів звільнення від сплати судового збору згідно положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач суду не надав, а тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог, сплачений [PERSON] судовий збір, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved