Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить витребувати у відповідача транспортний засіб та стягнути заборгованість, що виникла внаслідок невиконання умов Договору фінансового лізингу № CRH0A100000111 від 11.10.2021 року. Позовна заява мотивована тим, що 11.10.2021 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Лізингодавець) та [PERSON] (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу , на підставі якого Лізингоодержувачу було передано у користування автомобіль MERCEDES-BENZ E 200 CDI, 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 287 800,00 грн.. Право власності на предмет лізингу протягом усього строку дії Договору лізингу залишається за позивачем (Лізингодавцем). Відповідно до умов Договору, подія дефолту настає у разі затримання сплати лізингових платежів на один календарний місяць. Відповідач здійснив останній платіж у жовтні 2022 року, після чого лізингові платежі не вносилися, окрім часткової оплати заборгованості у грудні 2024 року. Внаслідок допущеної відповідачем прострочки, позивач 12.12.2024 року направив Відповідачу повідомлення про настання події дефолту та, відповідно до п. 8.2.4. Договору здійснив одностороннє розірвання Договору лізингу з 10.01.2025 року. Станом на 03.03.2025 року відповідач прострочену заборгованість не сплатив, а предмет лізингу позивачу не повернув, що є незаконним утриманням майна власника. Загальна сума заборгованості, яку просить стягнути позивач, становить 87 993,49 грн., з яких 73 510,42 грн. - заборгованість за лізинговими платежами та 14 483,07 грн. - заборгованість за страховою винагородою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Цивільна справа була передана на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва зі Звенигородського районного суду Черкаської області на підставі ухвали суду від 21.03.2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу передана судді Петренко Н.О. 18.04.2025 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 03 липня 2025 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст.280,281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, тому суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 11.10.2021 року між позивачем (Лізингодавець) та відповідачем (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу автомобіля № CRH0A100000111. Предметом договору є автомобіль MERCEDES-BENZ E 200 CDI, 2011 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 287 800,00 грн. 13.10.2021 сторони підписали Акт приймання-передачі предмета лізингу. Згідно з п. 2.4. Договору, предмет лізингу є власністю Лізингодавця протягом усього строку дії Договору, а право власності переходить до Лізингоодержувача лише за умови повного виконання всіх зобов`язань та відсутності розірвання Договору. Строк лізингу становить 60 місяців. Умови переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача визначені у п. 11.2 Договору лізингу, відповідно до якого сторони дійшли згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов`язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови лізингодавця від договору лізингу (розірвання договору) відповідно до умов договору та чинного законодавства, лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу прав власності. Право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою лізингодавця акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Відповідно до п. 4.1 Договору лізингу сплата лізингоодержувачем винагороди за користування предметом лізингу здійснюється відповідно до п. 14.3 договору у складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році. Пунктом 14.3 Договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: платіж з відшкодування частини вартості предмета лізингу у розмірі згідно з додатком 2; проценти за отримане у лізинг майно у розмірі 20,0% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; комісію за заміну технічного паспорту на предмет лізингу; комісію за дозвіл на установку газобалонного обладнання; комісію за перевірку заборгованості за договором; комісію за зняття предмета лізингу з обліку; комісію за подальший моніторинг предмета лізинг. Відповідно до п. 14.4 Договору лізингу, період сплати лізингових платежів: з 24 по 28 число кожного місяця. Згідно п. 14.5 Договору лізингу, сплата лізингових платежів здійснюється лізингоодержувачем на транзитний рахунок № 29098057234143 або на транзитний рахунок у форматі за міжнародним стандартом (IBAN): № [NUMBER] . У відповідності до п. 14.7 Договору лізингу, після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу, але не пізніше дати укладення Договору, лізингоодержувач вносить авансовий лізинговий платіж у розмірі 92 500,00 грн. на транзитний рахунок. Пунктами 6.2.2 та 6.2.3 Договору лізингу на лізингоодержувача було покладено зобов`язання сплатити на користь лізингодавця платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3 цього договору. Відповідно до п. 6.3.3 Договору лізингу лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до п. 8.1. Договору лізингу, затримання сплати лізингових платежів щонайменше на один календарний місяць є подією дефолту. Відповідач повинен був сплачувати щомісячний платіж у розмірі 6 319,33 грн. Останній платіж відповідач здійснив у жовтні 2022 року, після чого лізингові платежі не вносилися, крім часткової оплати у грудні 2024 року. У зв`язку із затримкою платежів, 12.12.2024 позивачем було направлено Відповідачу повідомлення про настання події дефолту та про розірвання Договору лізингу з 10.01.2025. Згідно з п. 8.2.4. Договору, оскільки відповідач не усунув подію дефолту протягом 10 календарних днів, договір вважається розірваним. Станом на 03.03.2025 відповідач не повернув предмет лізингу позивачу, його місцезнаходження невідоме, а прострочену заборгованість не сплатив. Заборгованість відповідача, розрахована станом на 03.03.2025, складає 87 993,49 грн, зокрема: Заборгованість за лізинговими платежами в рахунок компенсації вартості предмета лізингу: 73 510,42 грн. Заборгованість за страховою винагородою: 14 483,07 грн. За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу). Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (у редакції, діючій на момент укладення договору). За статтею 4 цього Закону лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору фінансового лізингу та регулюються законом, чинним на час укладення договору фінансового лізингу. За частинами другою, третьою статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконував належним чином умови Договору лізингу, допустив порушення покладених на нього зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів, що є подією дефолту, не повідомив про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку у встановлені законом строки, на повідомлення про настання події дефолту жодним чином не зреагував, прострочену заборгованість не сплатив. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 4 509,52 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 806,807,808 ЦК України,

Outcome: approved