Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона мала картковий рахунок у АТ КБ "ПриватБанк" і 09 березня 2025 року з її картки № [NUMBER] невідомі особи своїми шахрайськими діями, отримавши доступ до додатку "Приват24", заволоділи грошовими коштами, які знаходились на її картковому рахунку, в результаті чого з її рахунку були безпідставно списані грошові кошти на суму 50380 гривень. Після цього вона невідкладно звернулась до відділення АТ КБ "ПриватБанк", де їй повідомили, що її картковий рахунок заблоковано у зв`язку із несанкціонованим зняттям невідомою особою готівки у розмірі 50380 грн та їй запропоновано звернутись до банку з письмовим запитом для отримання детальної інформації відносно повернення грошових коштів. В подальшому вона звернулась до відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області із заявою про злочин і за результатами поданої заяви було порушено кримінальне провадження № 12025116040000077 за ч. 1 ст. 190 КК України, у якому досудове розслідування на цей час ще триває. Також вона звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" із заявою про припинення незаконного стягнення грошових коштів та проведення службового розслідування щодо повернення грошових коштів. Водночас АТ КБ "ПриватБанк" надав їй відповідь, що її претензія не може бути задоволена, оскільки під час несанкціонованого зняття готівки було введено правильний ПІН-код банківської картки, а за шахрайські дії відповідач відповідальності не несе, а тому їй було рекомендовано повернути кредит у розмірі 50380 грн та сплатити відсотки за користування цими коштами. Такі дії АТ КБ "ПриватБанк" вона вважає незаконними, а тому просила суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на свою користь безпідставно списані грошові кошти у сумі 50380 гривень. За ухвалою судді від 29 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 30 жовтня 2025 року від представника Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - адвоката Попельнюх Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просила залишити позовні вимоги [PERSON] без задоволення та зазначила, що оспорювані клієнтом [PERSON] фінансові операції були проведені в "Приват24" під обліковим записом [PERSON] з пристрою, яким клієнт зазвичай самостійно користується. Зміни паролю авторизації до облікованого запису "Приват24" клієнта [PERSON] напередодні проведення оспорюваних фінансових операцій не зафіксовано і в подальшому під час телефонних розмов особисто [PERSON] з номеру [NUMBER] підтвердила, що власноруч провела оспорювані фінансові операції. Перше звернення щодо оскарження зазначених фінансових операцій клієнт [PERSON] зробила вже після їх проведення. Чинні норми Положення НБУ № 164 визначають підставою перекладання тягаря доказування на Банк лише у випадку проведення транзакції без автентифікації платіжного інструменту і його держателя. Водночас у даному випадку під час проведення операцій в Приват24 зі здійснення спірних транзакцій Банком було здійснено автентифікацію клієнта в додатку "Приват24", а саме вхід до платіжного застосунку "Приват24" було здійснено за логіном і паролем позивачки [PERSON] з її авторизованого типового пристрою. Крім того, позивачкою не було дотримано обов`язку негайного звернення до "ПриватБанку", оскільки до "ПриватБанку" позивачка вже звернулась після проведення оспорюваних операцій. В даному випадку позивачка [PERSON] самостійно і неодноразово перевела грошові кошти на рахунки, які були надані їй шахраями, а тому втрата грошових коштів сталась через її власну недбалість. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала і пояснила, що 09 березня 2025 року внаслідок шахрайських дій невідомих осіб з її карткового рахунку були списані грошові кошти у сумі 50380 грн; вона ці кошти особисто, на свої потреби, не використовувала; про цю подію вона повідомила на гарячу лінію "ПриватБанку" та в кіберполіцію, але ніяких відповідей не отримувала і про результати розслідування їй нічого не відомо. Водночас позивачка підтвердила, що особисто перерахувала ці кошти на рахунки інших осіб, як вона згодом зрозуміла, - шахраїв. Так, [PERSON] пояснила суду, що 09 березня 2025 року на її телефон стали надходити дзвінки з невідомих номерів і повідомлення в месенджері "Телеграм" з пропозицією різних вакансій, оскільки вона на той час підшукувала собі додаткову роботу, і їй пропонувалось перейти в певні застосунки для пошуку вакансій; в одній з переписок їй запропонували перерахувати кошти і вона перерахувала, спочатку, до 500 грн, а в подальшому під час переписки особа на ім`я [PERSON] запропонувала їй перерахувати більшу суму, вже при цьому погрожуючи, що вона (невідома особа) знає про неї всю інформацію, після чого їй стали приходити номери рахунків і вона перераховувала на ці рахунки кошти з кредитної картки "ПриватБанк"; загалом вона перерахувала, приблизно, 49 тис. грн, але розраховувала, що ця невідома особа на ім`я [PERSON] поверне їй ці кошти. Перевіривши свій рахунок, вона виявила, що з кредитної картки, дійсно, були списані кошти і тоді вона зупинилась, бо запідозрила, що це шахраї. Також пояснила, що невідома особа називала себе менеджер [PERSON] , але до "ПриватБанку" вона не має ніякого відношення. Кошти вона сама перерахувала через застосунок "Приват24" з власного кабінету на рахунки невідомих осіб; водночас позивачка наполягала, що оскільки ці кошти вона на свої потреби не використовувала, то зазначену суму необхідно стягнути з "ПриватБанку". Представник Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - адвокат Попельнюх Т.І. під час розгляду справи позовні вимоги не визнала, зазначивши, що ці кошти були перераховані позивачкою на рахунки інших банків і "ПриватБанк" не мав можливості заблокувати ті рахунки; "ПриватБанк" провів службове розслідування і було встановлено, що позивачка [PERSON] самостійно перерахувала кошти через застосунок "Приват24" на рахунки невідомих осіб і вини банку у цьому немає. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON] , представника АТ КБ "ПриватБанк" - адвоката Попельнюх Т.І., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є клієнтом АТ КБ "ПриватБанк" і нею особисто заповнено анкету - заявку про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та видано платіжну картку "Універсальна". (а. с. 75-76) Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк", 09 березня 2025 року був зафіксований рух коштів по картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , а саме: об 11-й годині 20 хвилин здійснено переказ (списання) на картку: [NUMBER] у сумі 13732 грн 32 коп., об 11-й годині 43 хвилини - на картку [NUMBER] у сумі 1709 грн 51 коп., об 11-й годині 48 хвилин - на картку [NUMBER] у сумі 17086 грн, об 11-й годині 59 хвилин - на картку [NUMBER] у сумі 16381 грн 50 коп., а усього витрати становлять 50380 грн 51 коп., з яких сума комісій становить 1710 грн 51 коп., що також підтверджується випискою про рух коштів. (а. с. 44-52, 98-99) Відповідно до копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 березня 2025 року [PERSON] звернулась до відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення і зазначила, що 08 березня 2025 року, перебуваючи на роботі в місті Ірпені, в застосунку "Телеграм" отримала повідомлення від менеджера [PERSON] щодо отримання додаткового заробітку і вже наступного дня 09 березня 2025 року здійснила грошові перекази, загалом здійснила перерахування на суму 50380 грн 51 копійка. (а. с. 91-93) З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 квітня 2025 року вбачається, що 04 квітня 2025 року до відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали по заяві [PERSON] , [INFO] , про те, що 08 березня 2025 року невстановлена особа шляхом обману заволоділа її грошовими коштами в сумі 50380 грн, чим завдала матеріальної шкоди на вказану суму; кримінальне провадження зареєстровано за № 12025116040000077; правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 190 КК України. (а. с. 10) Відповідно до інформації АТ КБ "ПриватБанк" від 27 травня 2025 року щодо звернення [PERSON] про підстави списання 09 березня 2025 року грошових коштів з платіжної картки № [NUMBER] було встановлено, що переказ коштів з картки № [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24; вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією [PERSON] . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації [PERSON] , а тому Банку у таких випадках не надано повноважень здійснювати повернення проведеного переказу і Банк не може повернути переказані кошти. Для подальшого безпечного використання послуг Банку було пораджено змінити платіжну картку, фінансовий телефон та пароль в Приват24. (а. с. 12-14) Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з п. 146 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29 липня 2022 року № 164, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про платіжні послуги", електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Згідно з ч. 20 ст. 38 Закону України "Про платіжні послуги", користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права ; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Частиною 4 ст. 87 Закону України "Про платіжні послуги", платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги", індивідуальна облікова інформація - індивідуалізований набір інформації, що надається надавачем платіжних послуг користувачу або його уповноваженому представнику для цілей автентифікації. Пунктом 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29 липня 2022 року № 164, встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Як встановлено при розгляді справи, позивачка [PERSON] 09 березня 2025 року, о 12-й годині 23 хвилини, після здійснення перерахування коштів, зателефонувала до ПриватБанку та повідомила про шахрайство і при цьому визнала, що вона самостійно перевела кошти на відповідні рахунки, а тому втрата грошових коштів сталась з вини позивачки, оскільки лише з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронними платіжними засобами користувача несе банк. До відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення позивачка [PERSON] звернулась наступного дня після перерахування коштів - 10 березня 2025 року і її повідомлення про кримінальне правопорушення було зареєстровано в журналі Єдиного обліку відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за № 8365. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] несе повну відповідальність за платіжні операції, виконані нею особисто з використанням електронного платіжного засобу, і чинним законодавством не передбачено повноважень Банку здійснювати повернення грошових переказів, які були самостійно вчинені клієнтом АТ КБ "ПриватБанк" на рахунки інших банківських установ. За встановлених при розгляді справи обставин суд не вбачає в діях відповідача -Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" будь-яких порушень щодо особистого розпорядження позивачкою [PERSON] грошовими коштами з її рахунку, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed