Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

21.08.2025\~представник ТОВ«ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернувся до суду з зазначеним позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 16845 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 6845 грн. - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позову зазначив, що 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] у порядку, визначеному Законом України\~«Про електронну\~комерцію» укладено кредитний договір 2808318812/157575, за яким відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,85% на добу. 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (далі Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №2808318812/157575від 30.10.2019 укладеним зі [PERSON] 03.06.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №2808318812/157575від 30.10.2019 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Оскільки Відповідач не погашає заборгованість у добровільному порядку, відбулося звернення до суду з даним позовом. Матеріали справи місять заяву представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] у порядку, визначеному Законом України\~«Про електронну\~комерцію» укладено кредитний договір №2808318812/157575, за яким відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,85% на добу. Договір акцептовано Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 13). На підтвердження переказу коштів на банківську картку, Позивачем надано лист ТОВ "ПрофітГід" (а.с. 30). 31.05.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (далі Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 2808318812/157575від 30.10.2019 укладеним з [PERSON] 03.06.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 2808318812/157575від 30.10.2019 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим Позиввач набув права грошової вимоги до Відповідача. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України). У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши кредит, а відповідач, в свою чергу, не повернув своєчасно кредитні кошти, не сплатив відсотки за їх використання. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, як фактора, у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, та підлягають задоволенню. Разом з тим, заявлена Позивачем до стягнення сума процентів не відповідає умовам договору. Застосовуючи процентну ставку 1,85% на день до суми кредиту 10000 грн. на строк кредитування у 30 днів, суд дійшов висновку, що сума процентів за договором складає 5550 грн., яка підлягає стягненню. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 15550 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн. До позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги від 11.07.2025 між ТОВ «ФК\~Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В., опис наданих послуг про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом на суму 10500 грн. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги та часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 2236,17 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 4236 грн. 17 коп.

Outcome: partial