Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 72 425 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 3805656, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 7700 гривень (п. 1.2.); проценти за користування кредитом: 2887,5 гривень, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо (п. 1.6). Також 17.09.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 102973938, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 2700 гривень (п.1.2); проценти за користування кредитом: 1012,5 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6). Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. 28.12.2021 року укладено договір № 28-12/2021-72, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3805656. Надалі 10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3805656. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3805656. У подальшому 29.12.2021 року укладено договір № 29-12/2021-45, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102973938. Надалі 10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102973938. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 102973938. Зважаючи на наведене позивач просив стягнути з відповідача за договором №3805656 від 27.09.2021 року заборгованість в розмірі 57480,50 гривень, з яких 7700 гривень -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 49780,50 гривень -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та за договором №102973938 від 17.09.2021 року заборгованість в розмірі 14944,50 гривень, з яких 2700 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 12244,50 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою суду від 24.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача-адвоката Яресько Т.В. до суду поступив відзив на позовну заяву (а.с. 122-140), в якому він просив позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення заборгованості з [PERSON] задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» загальну заборгованість у розмірі 17000 гривень, що складається зі заборгованості за кредитним договором №3805656 від 27.09.2021 року в розмірі 10 587,50 гривень та із заборгованості за кредитним договором № 102973938 від 17.09.2021 у розмірі 6 412,50 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити зважаючи на те, що в обох кредитних договорах сторони погодили строк цих договорів та проценти за користування кредитами, починаючи з моменту закінчення строку кредитування, що визначений п. 1.3 обох кредитних договорів, кредитор втратив право нараховувати проценти в порядку ст.1048 ЦК України. Щодо пролонгацій строку кредитування за кредитними договорами представник відповідача акцентує увагу, що відповідно до п.2.3.1.1 Кредитного договору 1: «Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування.». Відповідно до п.2.3.1.1 Кредитного договору 2: «Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту». Позивач стверджує, що Відповідач не вносив оплати, то відповідно самостійно позичальник Кредитний договір 1 та 2 не пролонговував. Відповідно, первісний кредитор застосував процедуру АВТОПРОЛОНГАЦІЇ. Таке «застосування» пролонгації по обом Кредитним договорам є односторонньою дією кредитора, спрямованою на легітимізацію продовження строку кредитування, без оновлених графіків платежів, що суперечить умовам договору і чинному законодавству. Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення позичальнику пропозиції на укладення додаткової угоди щодо зміни строку кредитування, відсутній текст цієї пропозиції з умовами, сумами та датою направлення. Крім того, матеріали справи не містять доказів звернень позичальника до кредитодавця із застосуванням одноразового ідентифікатора або інших підтверджень волевиявлення про пролонгацію. З огляду на наведене, відсутність у матеріалах справи документального підтвердження ініціювання і фактичного здійснення пролонгації строку кредитування відповідно до умов Кредитного договору 1 та Кредитного договору 2 та Правил слід вважати недоведеністю факту такої пролонгації. Також сторона відповідача підкреслює щодо незаконності нарахування комісії за типовими договорами ТОВ «МІЛОАН». Від представника позивача до суду поступила відповідь на відзив (а.с. 148-154), в якій вона просила позовну заяву задоволити в повному обсязі. Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору в разі наявності заборгованості. Таким чином, кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Надалі від представника відповідача до суду поступили пояснення (а.с. 161-163), в яких він просив позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення заборгованості з [PERSON] задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» загальну заборгованість у розмірі 14 300,00 гривень, що складається із заборгованості за кредитним договором №3805656 від 27.09.2021 року в розмірі 10 587,50 гривень та зі заборгованості за кредитним договором № 102973938 від 17.09.2021 року в розмірі 3 712,50 гривень, долучивши виправлені розрахунки. Від представника позивача до суду поступили пояснення 12.11.2025 року (а.с. 164-227), в яких він просив позовну заяву задоволити в повному обсязі та долучити до матеріалів справи докази щодо пролонгації кредиту. Представник позивача зазначив про те, що з метою з`ясування фактів щодо пролонгацій відповідно до п. 2.3.1.2 Договорів, позивач звернувся до первісного кредитора ТОВ «Мілоан», яким в свою чергу було підтверджено, що за договором № 3805656 відбулось продовження строку користування кредитом на підставі такого пункту із 13.10.2021 по 11.12.2021 та за договором № 102973938 відбулось продовження строку користування кредитом на підставі такого пункту із 18.10.2021 по 16.12.2021 року. Тобто, за двома вищезазначеними договорами, стягнення за якими є предметом розгляду даної справи відбувалась автопролонгація кредитування на підставі п. п. 2.3.1.2 договорів на спростування позиції представника відповідача, після чого відсотки нараховувались на підставі п. 4.2 Договорів до 23.02.2022 року. На підтвердження такої пролонгації по 60 днів за кожним договором, ТОВ «Мілоан» надано оновлені графіки розрахунків на стандартних (базових) умовах. Такі графіки були відображені в особистому кабінеті відповідача (позичальника) в межах строків кредитування. Окрім того, повідомляє, що такі поданні оновлені графіки розрахунків не є новою домовленістю сторін договорів, а лише фіксація збільшення строку кредитування на підставі п. п. 2.3.1.2 договорів, яка відбувається автоматично, так виконується умова за таким пунктом: «продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування». Підсумовуючи вищезазначає, що пролонгація за двома договорами на підставі п. 2.3.1.2 договорів мала місце, що додатково підтверджується отриманими в ході розгляду справи в суді оновленими графіками розрахунків. Представником відповідача подано до суду заяву (а.с. 228-229) про залишення без розгляду пояснень позивача від 12.11.2025 року, яким долучено неналежні докази, оскільки долучені графіки платежів не були розміщені в особистому кабінеті відповідача. Позивач не долучив жодного доказу, який би свідчив про те, що зазначені графіки платежів доставлялись в особистий кабінет відповідача. Немає доказів того, що ці графіки платежів позивач не склав самостійно при підготовці справи до розгляду, відсутні будь-які докази того, що позивач звертався до первісного кредитора із проханням їх надати. Відсутні скріни особистого кабінету відповідача, які б відображали такі графіки платежів, або будь-які докази, надані Первісним кредитором, що він їх направляв взагалі Відповідачу. Враховуючи зазначене, відповідач звернув увагу суду на неналежність таких доказів. Від представника позивача до суду поступили пояснення позивача від 17.11.2025 року (а.с.230-233), в якому представник позивача просила позов задоволити в повному обсязі та вказала про те, що на противагу твердженням представника відповідача, домовленість про пролонгацію договору є узгодженою сторонами в п. 2.3.1.2 Договорів; наявний факт продовження користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування має місце; така пролонгація на 60 днів не потребує будь-якого іншого оформлення (документального). В свою чергу обставина пролонгації по 60 днів відображається в особистому кабінеті відповідача, тобто, таке відображення в особистому кабінеті лише констатує факт пролонгації, яка із врахуванням вищезазначеного та умов Договорів застосовується за факт продовження користування позичальником кредитними коштами після строку кредитування. Тобто, факт 60-нної пролонгації не пов`язаний із відображенням або ж не відображенням в особистому кабінеті відповідача таких пролонгацій, а із подіями та умовами визначеними п. 2.3.1.2 Договорів. Такі графіки були відображені в особистому кабінеті відповідача (позичальника) в межах строків кредитування та були надані первісним кредитором позивачу, які і було долучено попередньо до матеріалів справи. Підсумовуючи повідомила, що пролонгація за двома договорами на підставі п. 2.3.1.2 Договорів мала місце, що додатково підтверджується отриманими в ході розгляду справи в суді оновленими графіками розрахунків. Окрім того, відсоткова ставка, яка застосовується на підставі п. 2.3.1.2 Договору, або ж на підставі п. 4.2 Договорів є однаковою на рівні 5,0% у відповідності до п. 1.6 Договору. Тобто, фактично неважливо який пункт Договорів буде застосований, сума боргу заявлена до стягнення залишиться однаковою. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 237, 238), про причини неявки суд не повідомив. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 239), представник позивача подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності сторони відповідача та про часткове підримання позовних вимог на загальну суму 14300 гривень (а.с. 240-241). Згідно зі ч. 1?ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.\~ У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положенням ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ч. 1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.3 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1\~ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч.1 \~ст. 1050 ЦК України закріплено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост. 625 цього\~Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кедитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 1)Щодо кредитного договору №3805656 від 27.09.2021 року. Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3805656 (а.с. 25-29), в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за яким останній отримав кредит у сумі 7700 гривень строком на 15 днів з 27.09.2021 року, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 12.10.2021 року (п. 1.2-1.4). Відповідно до п.1.5 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4350.50 грн. в грошовому виразі та 5,409,714.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 12050.50 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Пунктом 1.5.1 договору передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 1463 гривень, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. У п.1.5.2. передбачено, що проценти за користування кредитом: 2887.50 гривень, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитомп.1.6 умов договору. 2)Щодо кредитного договору №102973938 від 17.09.2021 року. Судом встановлено, що 17.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №102973938 (а.с. 9-13), в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за яким останній отримав кредит у сумі 2700 гривень строком на 30 днів з 17.09.2021 року, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 17.10.2021 року (п. 1.2-1.4). Відповідно до п.1.5 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1309,50 грн. в грошовому виразі та 12,184.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 4009,50 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Пунктом 1.5.1 договору передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 297 гривень, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово. У п.1.5.2. передбачено, що проценти за користування кредитом: 1012,50 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитомп.1.6 умов договору. Розділом 2 передбачено умови виконання умов договору та положенням п 2.3.1.-пролонгацію строку кредитування, які є ідентичними за договором №3805656 від 27.09.2021 року та за договором №102973938 від 17.09.2021 року. Так, зокрема розділом 2 передбачено умови виконання умов договору, а саме у п. 2.2.1 передбачено, що позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Пролонгація строку кредитування передбачена положеннями п 2.3.1. з якого вбачається, що продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Згідно довідки про ідентифікацію (а.с. 93), [PERSON] уклав договір №3805656 від 27.09.2021 року та підписав його одноразовим ідентифікатором U70599, 27.09.2021 року, який було йому відправлено на номер +380982383002. Відповідно до анкети-заяви 3805656 від 27.09.2021 року (а.с. 76) між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» погоджена сума кредиту, строк кредиту, ставка процентів. Згідно з квитанцією ID платежу 1776111463 від 27.09.2021 року (а.с. 93 зворот), виданого АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Мілоан», перераховано коштів у сумі 7700 гривень на картковий рахунок [NUMBER] , призначення платежу - кошти згідно договору 3805656. Із розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» (а.с. 94) заборгованість [PERSON] за договором №3805656 за період з 27.09.2021 року до 11.12.2021 року складає 35150,50 гривень з яких 7700 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 27450,50 гривень - заборгованість за процентами. Згідно довідки про ідентифікацію (а.с. 21) [PERSON] уклав договір №102973938 від 17.09.2021 року та підписав його одноразовим ідентифікатором R45963, 17.09.2021 року, який було йому відправлено на номер +380982383002. Паспортом споживчого кредиту №102973938 від 17.09.2021 року (а.с. 14) визначені умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Відповідно до анкети-заяви №102973938 від 17.09.2021 року (а.с.15) між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» погоджена сума кредиту, строк кредиту, ставка процентів. Згідно з квитанцією ID платежу 1766732119 від 17.09.2021 року (а.с. 21 зворот) виданого АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Мілоан» перераховано коштів у сумі 2700 гривень на картковий рахунок [NUMBER] , призначення платежу - кошти згідно договору 102973938. Із розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» (а.с. 22-23) заборгованість [PERSON] за договором №102973938 за період з 17.09.2021 року до 16.12.2021 року складає 7\~249,50 гривень з яких 2700 гривень-заборгованість за тілом кредиту та 4549,50 гривень-заборгованість за процентами. У ч.1 ст.512 ЦК України закріплено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 28.12.2021 року укладено договір факторингу № 28-12/2021-72 (а.с. 67-71), згідно з умовами якого кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 28.12.2021 року до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021 року (а.с. 75 зворот), ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №3805656 в розмірі 35150,50 гривень, з яких 7700 гривень-тіло кредиту та 27450,50 гривень-проценти. Згідно договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2021 року (а.с. 51-55), між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.12.2021 року до договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2021 року (а.с. 60), ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №102973938 в розмірі 7\~249,50 гривень з яких 2700 гривень-заборгованість за тілом кредиту та 4549,50 гривень-заборгованість за процентами. Із розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №3805656 (а.с. 23 зворот), вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 57\~480,50 гривень, з яких 7700 гривень-тіло кредиту, 49780,50 гривень-проценти, а саме: 27\~450,50 гривень-проценти на дату відступлення права вимоги та 22330 гривень-проценти за період з 28.12.2021 року до 23.02.2022 року Із розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №102973938 (а.с. 24) вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 14944,50 гривень, з яких 2700 гривень-тіло кредиту, 12244,50 гривень-проценти, а саме: 4549,50 гривень-проценти на дату відступлення права вимоги та 7695 гривень-проценти за період з 29.12.2021 року до 23.02.2022 року. Згідно договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с.31-36) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 року до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с. 50, 50 зворот), ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №3805656 в розмірі 57480,50 гривень, з яких 7700 гривень-тіло кредиту та 49780,50 гривень-проценти та заборгованість за кредитним договором №102973938 у розмірі 14944,50 гривень з яких 2700 гривень-заборгованість за тілом кредиту та 12244,50 гривень-заборгованість за процентами. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За умовами п. 1.3., 1.4 кредитного договору № 3805656 від 27.09.2021 року сторони погодили строк кредитування 15 днів з 27.09.2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 12.10.2021 року. Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 2887,50 грн, які нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути за кредитним договором № 3805656 від 27.09.2021 року нараховані проценти у розмірі 49780,50 гривень, а саме: заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, тобто за період з 28.09.2021 року до 11.12.2021 року в розмірі 27450,50 гривень та заборгованість за період з 28.12.2021 року до 23.02.2022 року в розмірі 22330 гривень. За умовами п. 1.3., 1.4 кредитного договору №102973938 від 17.09.2021 року сторони погодили строк кредитування 30 днів з 17.09.2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 17.10.2021 року. Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 1012,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути за кредитним договором №102973938 від 17.09.2021 року нараховані проценти у розмірі 12244,50 гривень, а саме: заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, тобто за період з 18.09.2021 року до 16.12.2021 року в розмірі 4549,50 гривень та заборгованість за період з 29.12.2021 року до 23.02.2022 року в розмірі 7695 гривень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) викладено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Пунктом 2.3.1.1. кредитних договорів № 3805656 від 27.09.2021 року та №102973938 від 17.09.2021 року передбачено пролонгацію на пільгових умовах, та відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https:// tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Розділом 6 Правил надання фінансових кредитів передбачено умови пролонгації кредитного договору, а саме за кредитами PDL позичальник має право продовжити строк кредитування, далі пролонгація, на стандартних (базових) або пільгових умовах. 6.10.1. Пролонгація на пільгових умовах. 6.10.1.1. Пролонгація на пільгових умовах на певну кількість днів можлива, якщо інформація про можливість та умови пролонгації доступна позичальнику на сайті Товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем чи інших осіб з якими Товариство уклало відповідні угоди. Товариство розміщує інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах виходячи з положень внутрішніх документів та клієнтської історії позичальника в Товаристві. Відсутність розміщеної Товариством інформації про можливість пролонгації означає неможливість для позичальника продовжити строк кредитування на пільгових умовах. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за відсотковою ставкою визначеною п.1.5.2 індивідуальної частини Договору. Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів про споживчий кредит та розділ 6 Правил надання фінансових кредитів, в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитних договорів. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що первісним кредитором було розміщено на сайті товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах або про пролонгацію кредитного договору на стандартних умовах. \~ \~ \~ \~Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору № 3805656 від 27.09.2021 року та №102973938 від 17.09.2021 року відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами лише в межах строку кредитування. Стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договорів строку кредитування до дня закінчення строку користування кредитними коштами не ґрунтуються на нормах матеріального права. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц(провадження14-360цс19). У зв`язку із наведеними обставинами відсутні правові підстави стягнення відсотків за користування кредиту поза межами строку кредитування. Твердження представника відповідача про неправомірність стягнення з відповідача комісій за вищевказаними договорами, не знайшло свого підтвердження, оскільки позивачем не заявлено позовних вимог щодо стягнення комісій. Долучені представником позивача оновлені графіки розрахунків не беруться судом до уваги, оскільки вони не підписані сторонами договорів. Таким чином, зважаючи на наведені обставини, позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 14\~300 гривень, з яких: 1) за договором № 3805656 від 27.09.2021 року у розмірі 10587,50 гривень, з яких 7700 гривень заборгованість за тілом кредиту та 2887,50 гривень -заборгованість за процентами; 2) за договором №102973938 від 17.09.2021 у розмірі 3712,50 гривень, з яких 2700 гривень-заборгованість за тілом кредиту та 1012,50 гривень-заборгованість за процентами. У\~ст. 265 ЦПК України\~закріплено, що в рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку зі частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 478,30 гривень (14300*2422,40/72425). \~ \~ \~ \~Крім того, як позивачем, так і відповідачем заявлено клопотання про стягнення понесених ними витрат на правничу допомогу, які з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, залишити за сторонами. На підставі наведенного,

Outcome: approved