Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У липні 2025 року представник позивача адвокат Шабатін Д.Є., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , а [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після їхньої смерті відкрилась спадщина на одноквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] , який на праві спільної сумісної власності належав позивачці, її матері - [PERSON] , чоловіку [PERSON] , дітям - [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що на момент смерті матері і чоловіка позивачка проживала разом з ними, вона вважається такою, що прийняла спадщину, тому її загальна частка повинна складати 3/5 будинку. Підтвердити право власності на будинок вона не має можливості у зв`язку з відсутністю державної реєстрації. Зареєструвати право власності та виділити частку через укладення нотаріального договору з іншими співвласниками також позбавлена можливості у зв`язку з їх виїздом до Грузії та небажанням повернутися в Україну. Просить визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/5 одноквартирного будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] ; на 1/5 частину в порядку спадкування за законом після її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , виділити позивачці частку в спільному сумісному майні в розмірі 1/5 одноквартирного будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на неї. Представник позивача в поданій до суду заяві позов підтримав, просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили, відзив на позов не подано. Третя особа в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просить справу розглядати за її відсутності представника . В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 15.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 04.11.2025. Ухвалою від 04.11.2025 призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). 19.08.1978 року [PERSON] зареєструвала з [PERSON] шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1996 року, виданого відділом приватизації Угроїдського цукрокомбінату Краснопільського району Сумської області одноквартирний будинок за адресою : [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] 17.03.2004 року складений заповіт, в якому все майно, яке їй належатиме їй на день смерті, заповідала своїй дочці [PERSON] (а.с.73). [INFO] помер чоловік - [PERSON] (а.с.7-8). Після їхньої смерті до приватного нотаріуса СРНО Сумської області Степаненко Т.І. з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , за її заявою відкрито спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] № 101/2025 від 16.05.2025 та спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] №102/2025 від 16.05.2025. Інші спадкоємці відсутні (а.с.69-80). \~ \~ \~ \~Згідно відповіді на запит від 27.05.2025 року ДП «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «ІНІЦІАТИВА» Миколаївської сільської ради підтвердити право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою : [ADDRESS] , не має можливості у зв`язку з відсутністю державної реєстрації (а.с.13). \~ \~ \~ \~З відповіді відділу «Центр надання адміністративних послуг» Краснопільської селищної ради Сумської області від 12.05.2025 року слідує, що станом на 04.03.2012 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15). \~ \~ \~ \~З відповіді відділу «Центр надання адміністративних послуг» Краснопільської селищної ради Сумської області від 12.05.2025 року слідує, що станом на 17.03.2020 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Листом від 30.06.2025 року у оформленні спадкових прав [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію права власності на будинок в державному реєстр речових прав та рекомендовано звернутися до суду (а.с.9). Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК). Після смерті [PERSON] спадкоємицею за законом та заповітом, яка у відповідності до ст.1261 ЦК України відноситься до першої черги на спадкування за законом, є позивачка, яка прийняла спадщину . Інші спадкоємці відсутні. Після смерті [PERSON] , спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] , яка звернулася з заявою про прийняття спадщини, та діти [PERSON] та [PERSON] , які з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується є одностороннім правочином, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно зі спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач від спадщини не відмовлялася, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері та чоловіка і розмір їх частки відповідно до положень частини 1\~статті 1267 ЦК України\~становить 1/5 частину спадкового майна після кожного. Таким чином, позивачка, будучи спадкоємцем першої черги, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала з ними за спірною адресою та подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів відсутності реєстрації нерухомого майна в Державному реєстру речових прав та не виділення часток співвласників, не може бути підставою для позбавлення позивачки її спадкових прав. Відповідно до ч.1\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч.1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1\~ст.369 ЦК). Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в одноквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , є рівними та складають 1/5 за кожним. Позивачка, як співвласник квартири, має передбачене ст. 372 ЦК України право на виділ своєї частки у праві спільної сумісної власності. Враховуючи презумпцію рівності часток у праві спільної сумісної власності та наявність пяти співвласників, які визначені у свідоцтві про право власності на житло, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про виділення їй 1/5 частки у нерухомому майні - будинку по [ADDRESS] . Позивачка просить також визнати за нею право власності на вказану частку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва від 25.01.1995 є одним із 5 співвласників будинку по [ADDRESS] . У даній справі позивачці виділено 1/5 її частки у нерухомому майні, однак із виділенням частки право власності позивачки не припинилось, а трансформувалося з права спільної сумісної власності на право на окрему частку. Зазначене право ніким не оспорюється та не заперечується. Враховуючи, що судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право, відсутні підстави для задоволення вимог в частині визнання за позивачкою права власності на 1/5 частину у будинку, власником якої вона і так була до пред`явлення позову. Відносно вимог про визнання за позивачкою права власності на 1/5 частину будинку після смерті матері та на 1/5 частку після смерті чоловіка суд зазначає таке. Встановлено, що мати позивачки, яка була співвласником у спірному будинку, заповідала позивачці своє майно. На момент смерті матері позивачка була зареєстрована з нею за однією адресою, тобто прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Чоловік позивачки на момент смерті був зареєстрований разом із позивачкою за однією адресою, тоюто позивачка прийняла спадщину після його смерті шляхом спільного проживання. На момент смерті [PERSON] у будинку, де він проживав, окрім позивачки ніхто не був зареєстрований (а.с. 78). Як вбачається зі спадкової справи після смерті [PERSON] його сини, які також є спадкоємцями за законом першої черги, спадщину не прийняли. Враховуючи викладене, наявні підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на майно, яке за життя належало матері та чоловіку позивачки. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial