Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

12.06.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача адвокат Губа А.О. в інтересах [PERSON] із позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 16.02.2024 року в м. Синельникове, Дніпропетровської області, перехрестя вул. Покровського та вул. Павла Тичини сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Vectra, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] автомобіля ВАЗ 210700-20, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.р.н. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ: № ЕР/214875343. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 року, справа № 191/759/24. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача Opel Vectra, д.р.н. [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. 20.02.2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту ПАТ "HACK ОРАНТА" завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування, запрошення на проведення експертизи та весь необхідний пакет документів. 12.03.2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту ПАТ «HACK «ОРАНТА» завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП [PERSON] , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП [PERSON] , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] , довідку про відкриття рахунку. 03.05.2024 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатила страхове відшкодування в розмірі 65885,54 гри. на рахунок СТО, не узгодивши розмір із позивачем. 07.05.2024 року представник [PERSON] направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України листом від 30.05.2024 року повідомив, що Страховиком розраховано страхове відшкодування на підставі Звіту № 70-D/14/08, складеного оцінювачем [PERSON] . Копію вказаного звіту НБУ не направив та зазначив, що дії страховика можуть бути оскаржені до суду. 07.05.2024 року представник [PERSON] направив до ПАТ «HACK «ОРАНТА» запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 1003/24 від 06.03.2024 року, складеного на замовлення позивача. ПАТ «HACK «ОРАНТА» листом від 17.05.2024 року повідомила, що відсутні підстави для доплати страхового відшкодування та документів на підставі яких було здійснено розрахунок розміру заподіяної шкоди не направила. ПАТ «HACK «ОРАНТА» в порушення п. 35.3 ст. 35 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не ознайомила позивача із порядком обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, через що позивач був позбавлений можливості висловити свої зауваження та заперечення. Посилання Страховика в листі про те, що з розрахунком розміру заподіяної шкоди можливо ознайомитися в офісі ПАТ «HACK «ОРАНТА» не заслуговують на увагу, оскільки позивач, через представника звернувся із письмовим запитом стосовно надання документів, а обґрунтованих причин чому Страховик не може надати документи на запит, Страховик у своєму листі так і не вказав. [PERSON] , через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Судовий експерт [PERSON] особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 1003/24 від 06.03.2024 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 1003/24 від 06.03.2024 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 1003/24 від 06.03.2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, автомобіль Opel Vectra, д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 96533,30 грн. Сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь [PERSON] складає 29147,76 грн., що розраховується наступним чином: 96533,30 грн. - 65885,54 грн. - 1500,00 грн., де: 96533,30 грн. - вартість матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.; 65885,54 грн. - фактично сплачене страхове відшкодування; 1500,00 грн. - франшиза. Також, з ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2760,00 грн. відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Ухвалою суду від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. 04.07.2025 року до суду від представник відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду 22.02.2024 р. пошкодженого транспортного засобу Opel Vectra, д.р.н [NUMBER] , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 р. Відповідно до п.7.38 Методики значення Ез (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Ез приймається рівним 70%. Враховуючи, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу Opel Vectra, д.р.н [NUMBER] перевищує 12 років, то Ез становить 70%. Відповідно Звіту № 70-D/14/08 від 14.04.2024р. матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Opel Vectra, д.р.н [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП від 16.02.2024р., з урахуванням зносу, складає 67 385,54 грн. Згідно зі страховим актом № ОЦВ-24-04-2831/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 03.05.2024р. було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 65885,54 грн. (67 385,54 грн. 1 500,00 грн. (франшиза)) на рахунок ФОП [PERSON] . Автівка відремонтована, то вважаємо, що позивачем не надано документів, що підтверджують позовні вимоги. У разі здійснення ремонту пошкодженого майна, будь-яке автотоварознавче дослідження втрачає статус належного доказу розміру заподіяних збитків. В такому випадку, визначальними доказами слугують виключно розрахункові документи (фіскальні чеки, товарні чеки, квитанції тощо), у яких відображено розмір витрат, що дійсно був понесений позивачем. З огляду на вищезазначене, можна стверджувати, що Висновок № 1003/24 від 06 березня 2024 року, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В., не є належним та допустимим доказом розміру збитку, якого зазнав позивач, оскільки Opel Vectra, д.р.н [NUMBER] наразі повністю відремонтовано, а потерпілою особою було понесено фактичні витрати у певному розмірі. Водночас, враховуючи відсутність у матеріалах справи розрахункових документів, встановити який розмір коштів в дійсності було витрачено на ремонт автомобіля, не вбачається можливим. Отже, розмір заявлених вимог не доведено позивачем за допомогою належних та допустимих засобів доказування, а тому вказані вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Однак, представник позивача вимагає доплати саме до суми збитку, як за невідремонтований автомобіль, а не відновлювального ремонту, який складає 8629025 грн, в той час як до суми збитку додано суму ПДВ 20%. Разом з тим, у позивача не було підстав для замовлення незалежної експертизи, оскільки у відповідності до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком було вчинено всі необхідні дії для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, в якому відображені пошкодження автомобіля після ДТП, що унеможливлює прийняття висновку експерта [PERSON] 06 березня 2024 року за належний доказ у цій справі, тоді як Звіт № 70-D/14/08 оцінювача за замовленням страхової компанії складений від 14.04.2024 року та лише того дня визначено страхове відшкодування відповідачем. Висновок судового експерта не може бути доказом у даній справі через те, що він складений 16 березня 2024 року, тобто, значно раніше ніж Звіт оцінювача за замовленням страхової компанії для визначення розміру страхового відшкодування, який було складено 14.04.2024 року та на момент складання такого висновку експертом Дроздовим Ю.В. страховиком ще розмір страхової виплати не визначався. Позивач не звертався до ПАТ «НАСК «Оранта» щодо проведення додаткового огляду автомобіля у зв`язку з прихованими недоліками, а, самостійно замовив звіт про оцінку вартості матеріального збитку в не передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спосіб, який є спеціальним законом у порівнянні із статями 317, 318 ЦК України. З огляду на те, що розмір страхового відшкодування був встановлений Страховиком належним чином і в установлені строки, відповідно до вимог Закону та Методики, відсутні підстави брати до уваги замовлене страхувальником за власним бажанням та на власний розсуд дослідження вартості збитку. Внаслідок того, що авто відремонтовано на дату подачі до суду, проведення експертизи для визначення суми збитку є абсурдним та неможливе. В калькуляції Висновку [PERSON] зазначено ціну деталей серед яких: капот 35315,32 грн., кожух повітропров в 26395,50 грн., та загальна сума запчастин = 129968,56 грн. В той час, як в Рахунку № 15 від 11.03.2024 року, виданого ФОП [PERSON] , вказано суму ремонту 222871 грн., також капот 42378 грн, кожух верхнього повітропроводу 36675 грн., та інші деталі, вартість яких втричі перевищує дійсну вартість деталей на автомобіль, ринкова вартість якого встановлено експертом [PERSON] у Висновку складає 218 790,55 грн. Тобто, згідно наданого Рахунку, проведено не ремонт, а побудування нового автомобіля. Разом з тим, Висновком № 1003/24 від 06 березня 2024 року, складеним тим же судовим експертом Дроздовим Ю.В., не встановлено фізичного знищення автомобіля. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Тому просили у задоволенні позовних вимог відмовити. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] належить автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 21.05.2022 ТСЦ 1247 (а.с.65). 16.02.2024 року о 10 год. 35 хв. в м. Синельникове на перехресті вул. Павла Тичини та Покровська, водій транспортного засобу «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті заносу транспортного засобу «Chevrolet Aveo» здійснив наїзд на транспортний засіб марки ВАЗ 210700-20 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 року встановлено провину [PERSON] у вказаній ДТП, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та стягнуто з нього штраф в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Постанова набрала законної сили 13.04.2024 року (а.с. 17-20). У результаті дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний номер [NUMBER] було пошкоджено, чим завдані матеріальні збитки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ: №ЕР/214875343. Тому після настання дорожньо-транспортної пригоди 20.02.2024 року представник [PERSON] , який діє на підставі нотаріальної довіреності, [PERSON] звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9-10) та заявою на виплату страхового відшкодування до ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с.8) ПАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] було відшкодовано матеріальний збиток в сумі 65885,54 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №24778-00000/17877 від 03.05.2024 року (а.с.22). Розмір шкоди було вирахувано на підставі звіту №70-D/14/08, складеного оцінювачем [PERSON] . 07.05.2024 року [PERSON] звернувся до Національного банку України зі скаргою на дії страхової компанії щодо недоплати страхового відшкодування, відповідно до якої 20.02.2024 року до ПАТ «НАСК «Оранта» було повідомлено про страховий випадок, дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 16.02.2024 року. Разом із була надана заява щодо виплати страхового відшкодування, відповідно до якої потерпіла особа виявила бажання отримати страхове відшкодування шляхом виплати на рахунок СТО ФОП [PERSON] для проведення ремонтних робіт (а.с.55-58). За письмовою заявою [PERSON] , який діяв за довіреністю в інтересах [PERSON] , було проведено товарознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, що підтверджується копією висновку експерта №1003/24 від 06.03.2024 року (а.с.23-32). Відповідно до вказаного висновку, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин, колісного транспортного засобу автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП склала 86290,25 грн. (без урахування складової ПДВ); вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП склала 96533,30 грн. (а.с.32). Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою\~статті 22 ЦК України\~збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1. статті 9 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону № 1961-IV). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) викладено такі висновки щодо застосування норм права: «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1, 2 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст.89 ЦПК України). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, підлягають задоволенню. Стосовно витрат на оплату послуг експерта в сумі 2760,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи, та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке. За письмовою заявою [PERSON] , який діяв за довіреністю в інтересах [PERSON] , було проведено товарознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, що підтверджується копією висновку експерта №1003/24 від 06.03.2024 року. Відповідно до платіжної інструкції №0.0.3539008034.1 від 19.03.2024 року, вартість робіт склала 2760,00 грн., які були сплачені позивачем ФОП [PERSON] . Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.1, п.1, 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, суд знаходить доведеними судові витрати у зв`язку із проведенням експертизи в заявленому позивачем розмірі у сумі 2760,00 грн., які понесені позивачем, та за правилами\~статті 141 ЦПК України\~підлягають відшкодуванню стороною відповідача. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved