Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, визнання поруки припиненою та повернення грошових коштів. Позов обгрунтований тим, що 17 жовтня 2007 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір поруки №05638 в забезпечення належного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед банком за додатковою угодою №2 від 17 жовтня 2007 року до кредитного договору №05638 від 14 липня 2007 року, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на суму 40 000 грн строком до 14 серпня 2008 року. Рішенням Нововоронцовського\~районного суду\~Херсонської області\~від 07\~жовтня 2010 року №2-179 позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №05638 станом на 27 квітня 2010 року у розмірі 32534,61 грн, яка складається з наступного: 16219,19 грн заборгованість за кредитом, 7054,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 9262,69 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Вказане вище судове рішення було звернуте до примусового виконання у межах виконавчого провадження №27440480, яке перебувало на виконанні Нововоронцовського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області. З довідки Нововоронцовського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державним виконавцем було завершене виконавче провадження відповідно п.8 ч.1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення) на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк» (вх. №1 від 16 січня 2012 року) згідно з якою заборгованість погашена у повному обсязі. Таким чином, починаючи з січня 2012 року у відповідача відсутні до позивача, як поручителя, будь-які претензії матеріального характеру, про що свідчить подана банком заява від 16 січня 2012 року, яка слугувала підставою для прийняття виконавцем рішення про завершення виконавчого провадження. 20 квітня 2017 року після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Через 13 років після фактичного виконання вказаного вище рішення суду та закриття виконавчого провадження за заявою банку, 09 березня 2025 року, 14 березня 2025 року та 11 травня 2025 року з її карткового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (картка для виплат) банком було списано грошові кошти на загальну суму 2100 грн із зазначенням «автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком № [NUMBER] », що підтверджується випискою з рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом. З огляду на те, що між нею та банком відсутні будь-які кредитні правовідносини, як між позичальником та позикодавцем, 21 березня 2025 року засобами електронного зв`язку (електронною поштою) позивач звернулася у письмовій формі до АТ КБ «Приватбанк» із листом у якому просила повідомити про правові підстави списання Листом від 18 квітня 2025 року №20.1.0.0.0/7-250321/82980 АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що: «списання грошових коштів з рахунку відбувається у зв`язку з існуючою заборгованістю за кредитним договором, в забезпечення виконання зобов`язань за яким мною було укладено договір поруки». Згідно з довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк» від 08 червня 2025 №Q32BTHSQ4C0VGGO6, як поручитель за кредитним договором №HE0HO6/1 від 14 серпня 2007 року, позивач має заборгованість за договором поруки перед банком у розмірі 72937,49 грн. Наведене дає підстави дійти висновку, що після пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості, закінчення строку дії кредитного договору, ухвалення рішення про стягнення заборгованості у справі та завершення виконавчого провадження, банк продовжує нараховувати відсотки та комісію, що суперечить засадам законності. З огляду на викладене, позивач просила: -визнати припиненою поруку за договором поруки №05638, що був укладений 17 жовтня 2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк»; -визнати неправомірними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо списання грошових коштів 09 березня 2025 року у розмірі 300 грн, 14 березня 2025 року у розмірі 1200 грн, 11 травня 2025 року у розмірі 600 грн, що були списані з рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] ; -стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 2100 грн на рахунок [NUMBER] , відкритий у АТ «Ощадбанк». У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов не визнав, надав відзив, за яким зазначив наступне. 14.08.2007 між Приватним підприємцем [PERSON] і Банком було укладено кредитний договір № 05638. Відповідно до укладеного договору Позивач надав кредит у розмірі 12000.00 грн, шляхом встановлення кредитного ліміту на розрахунковий рахунок [PERSON] №26004052303914 з диференційованою відсотковою ставкою відповідно до додатку № 1 до кредитного договору та кінцевим терміном повернення 14.08.2008 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №05638 від 14.08.2007 з [PERSON] був укладений договір поруки №05638 від 14.08.2007. Відповідно до п.2 укладеного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. 17.10.2007 року Приватним підприємцем [PERSON] і Банком було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору № 05638 від 14.08.2007. В забезпечення виконання зобов`язань за додатковою угодою №2 від 17.10.2007 до кредитного договору № 05638 від 14.08.2007 з [PERSON] був укладений договір поруки №05638 від 17.10.2007. Відповідно до п.2 укладеного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Позичальником Приватним підприємцем [PERSON] не були належним чином виконані зобов`язання за кредитними договорами кредитним договором №05638 від 14.08.2007 з додатковою угодою №2 від 17.10.2007 р. В зв`язку з цим Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №05638. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2010 року №2-179 позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №05638 станом на 27 квітня 2010 року у розмірі 32534,61 грн, яка складається з наступного: 16219,19 грн заборгованість за кредитом, 7054,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 9262,69 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Вказаний виконавчий документ боржником не виконаний. 01.08.2023 [PERSON] підписала власноруч на планшеті, відповідно до вимог Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України" Анкету належної перевірки клієнта - фізичної особи, якою погодила використання OTP пароля в якості простого електронного підпису. Також відповідно до копії Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 30.03.2024 [PERSON] було підписано вказану Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені суттєві умови користування банківськими послугами. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу (30.03.2024 13:46). Відповідно до укладеного Договору від 30.03.2024 року, [PERSON] отримала платіжну картку Універсальна № [NUMBER] . АТ КБ ПриватБанк правомірно, у відповідності до вимог закону та умов Договору від 30.03.2024, проводив договірне списання грошових коштів з карткового рахунку, який належить [PERSON] , на погашення існуючої на час такого списання заборгованості. Після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів поручитель не може окремо ініціювати вирішення спору про визнання відсутності у кредитора права вимоги (про визнання поруки припиненою). Такий окремий позов не є належним способом захисту, а тому його не можна задовольнити. Наявність у поручителя відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування банком боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення коштів. Оскільки банк ініціював вирішення такого спору, поручитель може ефективно захистити своє право саме у справі за позовом кредитора, заперечуючи проти позову кредитора, наприклад, через те, що порука припинилася. Для цього непотрібно заявляти зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора. З урахуванням викладеного, відповідач просив у позові відмовити. Фактичні обставини, які встановив суд. За договором поруки №05638 від 17 жовтня 2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», договір укладено в забезпечення належного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед банком за додатковою угодою №2 від 17 жовтня 2007 року до кредитного договору №05638 від 14 липня 2007 року, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на суму 40 000 грн строком до 14 серпня 2008 року (а. с. 8). Додано догорів №05638 від 14.08.2007 (а. с. 64-68), додаток №1 (а. с. 69), додаток №2 (а. с. 82-83). Рішенням Нововоронцовського\~районного суду\~Херсонської області\~від 07\~жовтня 2010 року №2-179 позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №05638 станом на 27 квітня 2010 року у розмірі 32534,61 грн, яка складається з наступного: 16219,19 грн заборгованість за кредитом, 7054,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 9262,69 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а. с. 9). З відповіді Нововоронцовського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.03.2025 №2876/224-15, державним виконавцем було завершене виконавче провадження відповідно п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення) на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк» (вх. №1 від 16 січня 2012 року) згідно з якою заборгованість погашена у повному обсязі (а. с. 12). З інформації з Єдиного реєстру боржників від 28.06.2025, за параметрами запиту « [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] », інформація відсутня (а. с. 13). За свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 20.04.2017, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 15). За довідкою АТ КБ ПРИВАТБАНК від 08.06.2025, за випискою по картці/рахунку [NUMBER] [PERSON] за договором SAMDNWFC000101014200 від 30.03.2024 за період 09.03.2025 08.06.2025, наявна інформація про автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком 96**28: 11.05.2025 у розмірі 600,00 грн; 14.03.2025 у розмірі 1200,00 грн; 09.03.2025 у розмірі 300,00 грн (а. с. 16). З відповіді від 18 квітня 2025 року №20.1.0.0.0/7-250321/82980 АТ КБ «Приватбанк» повідомив [PERSON] , що списання грошових коштів з рахунку відбувається у зв`язку з існуючою заборгованістю за кредитним договором, в забезпечення виконання зобов`язань за яким було укладено договір поруки (а. с. 19, 20). Згідно з довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк» від 08 червня 2025 №Q32BTHSQ4C0VGGO6, [PERSON] , як поручитель за кредитним договором №HE0HO6/1 від 14 серпня 2007 року має заборгованість за договором поруки перед банком у розмірі 72937,49 грн (а. с. 21). За випискою АТ КБ «Приватбанк» від 08.06.2025 № LK7FJO2VPRUG0FGI наявна інформація: по кредиту договір HE0HO6/1 від 14.08.2007; за період 14.08.2007 08.06.2025; валюта кредиту: UAH; залишок кредиту на 08.06.2025 - 72937,49 грн; залишок тілу кредиту на початок періоду 0,00; залишок тілу кредиту на кінець періоду: 9619,19 грн (а. с. 22-27). Згідно із заявою про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат» від 30.03.2024, зазначена наступна інформація: -Підписанням цієї Заяви на підставі статті 634 Цивільного кодексу України Клієнт приєднується до розділу «Загальні положення» та підрозділів «Картка для виплат», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», "Система переказів PrivatMoney", Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку), Сервіс BankID, Автоплатежі Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка та обслуговування платіжного інструменту(далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. -Банк зобов`язується відкрити Клієнту Поточний рахунок та емітувати Картку для Виплат /Картку для Виплат GOLD (далі - Електронний платіжний засіб/ або Платіжна картка/ або Платіжний інструмент) для зарахування грошових коштів у вигляді заробітної плати, соціальних та пенсійних виплат, стипендій, виплат за договорами цивільно-правового характеру, інших виплат та розрахунків, а також здійснювати обслуговування Поточного рахунку, а Клієнт зобов`язується сплачувати Банку поточний. Рахунок: власні потреби (отримання виплат). -Інші умови (а. с. 70-81). Додано анкету належної перевірки від 01.08.2023 (а. с.86-89). Норми права, судова практика, які застосував суд. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частини перша та друга статті 509 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання (ч. 1 ст. 559 ЦК України). Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (ч. 4 ст. 559 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Приписи статті 16 ЦК України не передбачають способом захисту права та інтересу визнання договору припиненим, а реалізація таких способів захисту як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору. Звертаючись до суду з вимогою про визнання договору припиненим, позивач прагне досягнути юридичної визначеності, тобто прагне отримати підтвердження судом припинення прав кредитора на одержання плати від боржника. Проте у такому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 (пункт 59)). Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися для захисту інтересу в юридичній визначеності лише в разі неможливості захисту позивачем його права (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21)). Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст. 1212 ЦК України). \~ \~ \~ \~Нерелевантним є посилання відповідача на практику Європейського суду з прав людини, а саме: рішення від 09 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі Михайленко проти України (пункт 32), з огляду, що такі справи розглядалися стосовно інших правовідносин, що є відмінним від фактичних обставин, встановлених у спорі, що розглядається. Висновок суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Щодо припинення договору поруки. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Оскільки рішенням суду від 07.10.2010 заборгованість було стягнуто, а виконавче провадження №27440480 було завершене державним виконавцем 16.01.2012 на підставі заяви самого Банку про фактичне повне виконання рішення (п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на той час). Отже основне зобов`язання, яке забезпечувалося порукою, припинене виконанням. Після заяви кредитора (Банку) про повне виконання рішення, право вимоги щодо боргу, який стягувався в судовому порядку, вважається задоволеним, що спричиняє припинення поруки згідно зі ст. 559 ЦК України. Подальше нарахування Банком відсотків/комісії за рахунок, який уже був предметом судового стягнення та щодо якого Банк підтвердив повне виконання, є неправомірним. Разом з тим, якщо порука фактично припинилася, а кредитор продовжує порушувати права поручителя (у тому числі шляхом списання коштів як зазначає позивач та не заперечує відповідач), визнання поруки припиненою є належним та ефективним способом захисту порушеного права в контексті захисту прав споживачів. Отже, обґрунтованою є вимога позивача про визнання припиненою поруку за договором поруки №05638, що був укладений 17 жовтня 2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк». Щодо неправомірності дій Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - списання грошових коштів та стягнення коштів. Так, за випискою з рахунку [PERSON] наявна інформація про автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком 96**28: 11.05.2025 у розмірі 600,00 грн; 14.03.2025 у розмірі 1200,00 грн; 09.03.2025 у розмірі 300,00 грн. Підстава списання: [NUMBER] Угода №SAMDNWFC000101014200 від 30.03.2024 р. Суд враховував, що наявна заява [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 30.03.2024. Позивач у судовому засіданні не заперечила щодо підписання заяви від 30.03.2024. Матеріали справи не містять договору від 30.03.2024 для повного з`ясування обставин. Крім того відсутні первісні документи щодо платежів загальною сумою 2100,00 грн, де б зазначалося призначення платежу. Оскільки списання 2100,00 грн відбулося за умовами договору від 30.03.2024, зміст якого не досліджений в ході судового розгляду, відтак неможливо встановити беззаперечність того факту, що таке списання відбулося для погашення боргу за договором поруки №05638. Крім того, списання мало місце: 11.05.2025 у розмірі 600,00 грн; 14.03.2025 у розмірі 1200,00 грн; 09.03.2025 у розмірі 300,00 грн. Однак, за випискою по погашенню заборгованості за договором поруки №05638, погашення заборгованості після 2009 року мало місце 12.05.2025 у розмірі 600,00 грн. Тобто погашення боргу 11.05.2025, 14.03.2025, 09.03.2025 не відбувалося. Ідентична сума погашення 600,00 грн за різними виписками містить відмінні дати. Отже, позивач не довела, що списання 2100,00 грн відбулося для погашення боргу за договором поруки №05638, що б мало наслідком визнання неправомірними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо списання грошових коштів та стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] такої суми. Отже, позов у цій частині не підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору, суд

Outcome: partial