Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] укладений кредитний договір № 6980571 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, відповідно до умов якого відповідачці наданий кредит у сумі 7 000,00 грн, строк кредитування - 105 днів, із 25 вересня 2023 року; пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 08 січня 2024 року. 29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29 січня 2024 року № 1 до договору факторингу від 29 січня 2024 року № 29012024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 20 634,20 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Із моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 29 січня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору № 6980571, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 20 634,20 грн, з яких: 5 810,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 824,20 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за комісією. 25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі - ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] укладений договір позики № 6211421, відповідно до умов якого відповідачці наданий кредит у сумі 10 000,00 грн, дата надання кредиту - 25 вересня 2023 року, строк кредитування - до 14 грудня 2023 року (80 днів). Згідно з підпунктом 2.1. договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 15 лютого 2024 року № 2 до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки у сумі 32 470,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 15 лютого 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] не виконувала належним чином умови договору позики № 6211421, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 32 470,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 470,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 6980571 у розмірі 20 634,20 грн та за договором позики № 6211421 у розмірі 32 470,00 грн, а всього - 53 104,20 грн. Також стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка у справі повідомлялася судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, проте поштове відправлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на те, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримала відповідачка адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідачки дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 6980571. Згідно із підпунктом 6.1. кредитного договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до умов кредитного договору відповідачці наданий кредит у сумі 7 000,00 грн, строк кредитування - 105 днів, з 25 вересня 2023 року, пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 08 січня 2024 року. Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим у день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у пункті 1.2. кредитного договору, за реквізитами зазначеними у пункті 2.1. кредитного договору. Відповідно до підпункту 1.4. кредитного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 10 жовтня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 08 січня 2024 року (останнього дня строку кредитування). Згідно із підпунктом 1.5. кредитного договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 10,50 грн в грошовому виразі та 4,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна процентна ставка за пільговий період) загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 18 910,50 грн у грошовому виразі та 9 358,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 25 910,50 грн. Відповідно до пункту 2.1. договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER]. Згідно із пунктом 6.3. договору про споживчий кредит приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил; він не перебуває під впливом хвороби, алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; вся інформація зазначена в договорі, а також та, що надана кредитодавцю, у т. ч. під час заповнення та відправлення заяви на отримання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам заявника, що вставлені розділом 2 Правил. Відповідно до пункту 6.7. договору про споживчий кредит позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника. У додатку № 3 до договору про споживчий кредит від 25 вересня 2023 року № 6980571 (заява на отримання кредиту № 6980571) вказана платіжна карта позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: VISA DEBIT CLASSIC [NUMBER]. Банк, що випустив карту: pb. Кредитодавець, з метою здійснення передбаченої пунктом 3.2.9. цього договору взаємодії з позичальником, окрім зазначеного в преамбулі цього договору номеру телефону та інших отриманих ним контактних даних, може використовувати наступні номери телефонів позичальника, що отримані кредитодавцем зі звіту бюро кредитних історій, як такі, що належать позичальнику: номер телефону « [NUMBER] ». У Паспорті споживчого кредиту зазначена загальна інформація про кредитування, яка надається споживачу до укладення кредитного договору про споживчий кредит. 29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з пунктом 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до пункту 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників щодо заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємно частиною цього договору. Згідно з пунктом 1.3. договору факторингу ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29 січня 2024 року № 1 до договору факторингу від 29 січня 2024 року № 29012024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 20 634,20 грн, з яких: 5 810,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 824,20 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з пунктом 3.9. договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний у розділі 10 цього договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: прізвище, ім`я, по батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачкою коштів на рахунок первісного кредитора, вони були 6 перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 29 січня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6980571 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 20 634,20 грн, із яких: 5 810,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 824,20 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за комісією. 25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі - ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] укладений договір позики № 6211421. Згідно з підпунктом 2.1. договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Відповідно до підпункту 2.3.3 договору позики сума позики: 10 000,00 грн. Строк позики: загальний строк - до «14» грудня 2023 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком (підпункт 2.3.4. договору позики). Підпунктом 2.3.5. договору позики передбачено, що дата надання позики: 25 вересня 2023 року. Відповідно до підпункту 2.3.6. договору позики дата повернення позики - 14 грудня 2023 року. Згідно з підпунктом 2.4. договору позики процентна ставка, що застосовується в межах строку позики: 2.4.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 0,01000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пункту 3.1.1 цього договору. 2.4.2. Базова процентна ставка, фіксована: 2,49000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до пункту 3.1.2. цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами до цього договору. 2.4.3. Основна процентна ставка, фіксована: 3,00000 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього договору. Відповідно до підпункту 2.5. договору позики позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківсько картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Згідно із підпунктом 9.1. договору позики договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в поряду, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле. Відповідно до підпункту 10.1.3. договору позики підписуючи договір позичальник підтверджує, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про захист персональних даних». Згідно із підпунктом 10.1.5. та підпунктом 10.1.6. договору позики відповідачка підтвердила, що вивчила та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчила та повністю погоджується з умовами цього договору позики. 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з пунктом 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з пунктом 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників щодо заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємно частиною цього договору. Відповідно до пункту 2.1.7. договору факторингу, на день укладення цього договору право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває в заставі, дійсно заборгованість боржників перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підстав (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. Згідно з Реєстром боржників від 15 лютого 2024 року № 2 до договору факторингу від 11 січня 2024 року № 11-01/20, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки у сумі 32 470,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 470,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 15 лютого 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 6211421 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі у розмірі 32 470,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 470,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України) Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між відповідачем та кредитором не був би укладений. Отже, судом встановлений факт укладання відповідачкою вказаних договорів, надання грошових коштів у кредит в електронній формі та підписання договорів з використанням електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі укладених кредитних договорів, відповідачка отримала грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем доказами, отже первісні кредитори прийняті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами виконали своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси у повному обсязі. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 53 104,20 грн. Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав відповідно до статті 514 ЦК України. Доказів погашення наявної у відповідачки заборгованості на рахунок первісних кредиторів матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою договірних зобов`язань перед кредиторами, право вимоги за якими перейшло до позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Належних та допустимих доказів, які спростовують інформацію викладену у розрахунках заборгованості відповідачкою не надано. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої та сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, за відсутності доказів повернення відповідачкою загальної суми кредитних коштів, обумовленої суми процентів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідачки на користь позивача, до якого перейшло право вимогу за кредитними договорами № 6980571 та № 6211421 у загальному розмірі 53 104,20 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягаю стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved