Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ "Іннова Фінанс" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 травня 2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику № 4058650524, згідно з умовами якого ТОВ "Іннова Фінанс" надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 4000,00 грн. на строк 360 днів, з періодичністю платежів кожні 30 днів. На період строку дії позики нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,5 % за кожен день користування позикою. Відповідачка належним чином не виконувала зобов`язання, взяті на себе за договором позики, допустила заборгованість за договором надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524 у сумі 16080,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 12080,00 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524 у сумі 16080,00 грн, а також присудити з неї судовий збір. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 серпня 2025 року позовну заяву ТОВ "Іннова Фінанс" до [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, вказаною ухвалою витребувано в АТ КБ "Приватбанк" належним чином засвідчені документи з інформацією: чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка [NUMBER] ; виписку з банківського рахунку клієнта [PERSON] , до якого емітовано картку [NUMBER] за період з 23 травня 2024 року до 23 травня 2024 року (якщо такий рахунок відкривався). Відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Іннова Фінанс" до суду не подала. 09 вересня 2025 АТ КБ "Приватбанк" надало суду витребувані документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 23 травня 2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір надання грошових коштів у позику № 4058650524, за умовами якого ТОВ "Іннова Фінанс" зобов`язалось надати позичальниці [PERSON] кредит у сумі 4000,00 грн на строк 360 днів з періодичністю платежів кожні 30 днів. Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Іннова Фінанс" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 4000,00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку [PERSON] , наданою на виконання ухвали суду АТ КБ "Приватбанк". Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальниця [PERSON] не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустила заборгованість за договором надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524 за тілом кредиту у сумі 4000,00 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. п. 2.6.1, 2.10.3.1 договору надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524 стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування, визначеного п. 2.5 договору. Проценти за користування кредитом нараховані позивачем за період з 23 травня 2024 року до 18 травня 2025 року включно. Договір про надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524 є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України "Про споживче кредитування". Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зважаючи на те, що договір про надання грошових коштів у позику № 4058650524 укладено 23 травня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, п. п. 2.6.1, 2.10.3.1 договору про надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524, якими встановлено розмір денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі понад 1 %, є нікчемними. З огляду на це суд розраховує заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за договором про надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524, виходячи з денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1 %. Таким чином, сума процентів за користування кредитом, які могли бути нараховані за договором про надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524, становить 14400,00 грн (4000,00 грн х 1 % х 360 днів (з 23 травня 2024 року до 17 травня 2025 року = 14400,00 грн). [PERSON] , сплатила 4100,00 грн на погашення заборгованості зі сплати процентів за договором. Наведене підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Отже, стягненню з відповідачки підлягають проценти за користування кредитом у сумі 10300,00 грн (14400,00 грн - 4100,00 грн = 10300,00 грн). Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, стягненню з [PERSON] підлягає заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику від 23 травня 2024 року № 4058650524 у сумі 14300,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 10300,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Іннова Фінанс" компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2154,25 грн (14300,00 грн / 16080,00 грн х 2422,40 грн = 2154,25 грн).

Outcome: partial