Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Холодногірського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 18.11.2024 АТ «Акцент-Банк» та відповідач уклали кредитний договір №ABH0CT155101731915678616, щодо надання останній кредиту в розмірі 19800,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 17.11.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно. Відповідач не виконала свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 24.09.2025 у неї утворилася заборгованість в розмірі 21931,07 грн, яка складається з: 17234,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4494,67 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 202,27 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь сплачену суму судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 29.09.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано п`ятиденний строк на усунення недоліків. 02.10.2025 від представника позивача Шкапенка О.В. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2025 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву. До судових засідань 22.10.2025 та 24.11.2025 відповідач не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надано. Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштові конверти з копією ухвали про відкриття провадження, судовими повістками повернуто до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач була повідомлена про дату і час розгляду справи шляхом направлення SMS-повідомлень на номер мобільного телефону, який був нею зазначений при оформленні вказаного кредитного договору. Довідка про доставку вказаного повідомлення (виклику до суду) міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У судове засідання позивач не з`явився, в позові просив розгляд справи проводити у його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.11.2024 відповідач [PERSON] звернулася до позивача щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. 18.11.2024 відповідач, будучи клієнтом банку, уклала з банком кредитний договір №ABH0CT155101731915678616, шляхом підписання його простим електронним підписом. Згідно із заявою Клієнта №ABH0CT155101731915678616 від 18.11.2024, [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» та просила надати кредит за Послугою «Швидка готівка» на умовах: вид кредиту - кредит на споживчі цілі, тип кредиту - кредит строковий, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 19800,00 грн, строк кредиту 36 місяців, процентна ставка (фіксована) 75 %, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту: 5169155123855171, рахунок для внесення платежів: № UA393077700000029093414467678. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту складає між нею і банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Отримала їх примірники, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч.1\~ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частинами 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною 1\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №TR.41609219.31753.65455 від 18.11.2024, призначення платежу: видача кредиту згідно договору №ABH0CT155101731915678616 від 18.11.2024, сума 19800,00 грн. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно зі статтями\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24.09.2025 має заборгованість\~у розмірі 21931,07 грн, яка складається з: 17234,13 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4494,67 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 202,27 грн - загальний залишок заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитним договором №ABH0CT155101731915678616 від 18.11.2024 [PERSON] порушує взяті на себе зобов`язання за цим договором. Як вбачається з положень\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №ABH0CT155101731915678616 від 18.11.2024 у добровільному порядку. Таким чином, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені зазначеним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21728,80 грн, яка складається з: 17234,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4494,67 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому продовжувалась і триває на цей час. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована пеня за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача пені/штрафу відсутні, у зв`язку з чим вимога позивача в частині стягнення пені в розмірі 202,27 грн не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №ABH0CT155101731915678616 від 18.11.2024 у розмірі 21728,80 грн, яка складається з: 17234,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4494,67 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial