Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Мицянка А.М. звернувся до суду з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК №0030334, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 грудня 1996 року за № 39, виданого на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, 25 грудня 2008 року [PERSON] придбала в [PERSON] житловий будинок з надвірними будовами, який розташований в [ADDRESS] . При купівлі будинку за [ADDRESS] відбулась усна домовленість між позивачкою та попередніми власниками [PERSON] та його дружиною [PERSON] про те, що вони і після продажу будинку залишаться проживати в ньому. Також усно домовились, що з 25 грудня 2008 року позивачка буде доглядати за [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони є особами пенсійного віку, а в разі їх смерті здійснить їх поховання. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] ). На виконання вище згаданої усної домовленості [PERSON] здійснила поховання [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] ). 28 березня 2025 року під час здійснення господарських робіт за адресою свого проживання в [ADDRESS] , заявниця [PERSON] на горищі будинку знайшла два документи під назвою «Сертифікат на право на земельну частку (пай)», які видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] , жителям [ADDRESS] (теперішня [ADDRESS] ). З вказаних документів позивачці стало відомо, що вона має право успадкувати за спадкоємицею [PERSON] вище вказані права на земельні частки, оскільки проживала з нею до відкриття спадщини більше 5-ти років. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2025 року у цивільній справі № 304/1047/25 встановлено факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] з 25 грудня 2008 року по день її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 58/11-19 від 13 жовтня 2025 року, що видана Тур`є-Реметівською сільською радою на запит [PERSON] , відповідно до погосподарської книги Туричківської сільської ради № 1 на 1977-1979 роки та особового рахунку № [NUMBER] , громадянин [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). На день його смерті за вище вказаною адресою було зареєстроване місце проживання [PERSON] , а тому така вважається такою, що прийняла спадщину. В подальшому заявниця звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області з метою прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки сертифікат на право на земельну часку (пай) серії ЗК № 0030334, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай) 30 грудня 1996 року за № 39, був виданий на ім`я [PERSON] , а у свідоцтві про смерть зазначено ім`я померлого [PERSON] . Саме неправильний запис прізвища померлого « [PERSON] » у сертифікаті на право на земельну часку (пай) є перешкодою у прийнятті заявницею [PERSON] спадщини. Оскільки вказані розбіжності в написанні прізвища померлого [PERSON] у правовстановлюючих документах перешкоджають заявниці оформити право на спадкування, а тому в неї виникла необхідність в захисті своїх прав у суді, а саме встановленні факту, що має юридичне значення. У судове засідання учасники не з`явилися.\~ Представник заявниці адвокат Мицянка А.М. подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених у заяві вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, матеріалами справи доведено, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0030334, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай) 30 грудня 1996 року за № 39, вказано прізвище « [PERSON] ». Однак у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Туричківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 2, прізвище померлого зазначено як « [PERSON] ». Судом установлено, що заявниця не має іншої можливості підтвердити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0030334, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай) 30 грудня 1996 року за № 39, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , який помер [INFO] , але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав заявницею, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Надані [PERSON] \~та її\~представником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують розбіжність в написанні прізвища померлого [PERSON] . Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Отже, з огляду на викладене та те, що заявниця не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для неї юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved