Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Горщар Б.А., до [PERSON] про припинення права на частку у праві спільної часткової власності. В обґрунтування поданого позову вказано, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріуса Артемової Л.Я. із письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом. На час прийняття спадщини до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входили: житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 6823989200:01:005:0015, площею, 0.2326 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) За рішенням Славутського міськрайонного суду від 29.07.2022 за позивачем визнано право власності на вказаний вище житловий будинок. На даний час позивач [PERSON] є єдиним власником житлового будинку, який набутий ним в порядку спадкування на підставі рішення суду. Крім того, в порядку спадкування, шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом позивачем набуто у власність 5/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6823989200:01:005:0015, площею, 0,2326 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Власником 1/6 частки вказаної земельної ділянки рідна сестра позивача [PERSON] , яка на момент смерті батька була особою пенсійного віку, а тому мала право на обов?язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України. Відповідачка прийняла спадщину на обов?язкову частку після смерті батька [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. Відповідно до Висновку про вартість майна, вартість земельної ділянки, кадастровий номер 6823989200:01:005:0015, площею, 0.2326 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), становить 98 178 гривень, а тому вартість 1/6 частки, земельної ділянки, що належить відповідачу [PERSON] , становить 16363 грн., що дорівнює вартості грошової компенсації, яка буде позивачем внесена на депозитний рахунок суду після відкриття провадження у справі. За таких обставин, оскільки позивач є єдиними власником житлового будинку та співвласником 5/6 частки земельної ділянки, в добровільному порядку із відповідачкою згоди щодо вирішення питання, пов`язаного з оформленням спадщини, не досягнуто, позивач та його представник звернулись до суду та просили: припинити право [PERSON] на 1/6 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6823989200:01:005:0015, площею, 0.2326 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/6 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 6823989200:01:005:0015, площею, 0.2326 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою [ADDRESS] , реєстраційний об?єкт нерухомого майна 3006337068239, виплативши [PERSON] грошову компенсацію в сумі 16363 грн.; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 18.07.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.09.2025. 24.09.2025 підготовче судове засідання у справі було відкладено на 17.10.2025 за клопотанням представника позивача. 17.10.2025 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 21.11.2025. 21.11.2025 представник позивача, адвокат Горщар Б.А., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Додатково зауважив, що в позасудовому порядку вирішити спірне питання із відповідачкою не має можливості. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат представник вказав, що відповідні докази щодо суми судових витрат будуть подані ним в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Враховуючи наведені обставини протокольною ухвалою суду від 21.11.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , батько позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Артемовою Л.Я. заведено спадкову справу № 53/2018. З матеріалів спадкової справи слідує, що на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 10.09.2015, згідно із яким усе своє майно заповів сину [PERSON] , [INFO] (а.с. 38). Позивач [PERSON] прийняв спадщину та отримав свідоцтва про право на спадщину, в т.ч. на 5/6 частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,2326 га, кадастровий номер 6823989200:01:005:0015 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63, 64). Згідно рішення Славутського міськрайонного\~суду Хмельницької\~області від\~29.07.2022\~за позивачем\~визнано право\~власності на\~вказаний вище\~житловий будинок\~ [ADDRESS] (а.с. 12-13). Відповідач [PERSON] , яка на момент смерті [PERSON] досягла пенсійного віку, прийняла спадщину у вигляді обов`язкової частки в спадщині, однак, як слідує із матеріалів спадкової справи, свідоцтв про право на спадщину не отримувала (а.с. 43). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, з матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] .. Відповідачка [PERSON] є спадкоємицею обов`язкової частки у спадщині після смерті батька, однак в позасудовому порядку позивач та відповідач не можуть вирішити спір щодо успадкованого майна. Так, згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Згідно ст. 365 ЦК України, Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного ФОП [PERSON] від 11.06.2025 року, вартість земельної ділянки, кадастровий номер 6823989200:01:005:0015, площею, 0.2326 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), становить 98178 гривень, а тому вартість 1/6 частки, земельної ділянки, що належить відповідачу [PERSON] , становить 16363 грн., що дорівнює вартості грошової компенсації, яка внесена позивачем [PERSON] на депозитний рахунок суду як компенсація вартості різниці у частках, згідно квитанції № 0.0.4584342495.1 від 15.10.2025. Умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися судом з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21) зроблено висновок, що: «аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України(«таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) вказано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті365ЦК України). У постанові від 23 листопада 2016 року по цивільній справі №6- 1943цс16 Верховний Суд дійшов наступного правового висновку: аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Так, набуття права власності позивачем на припинену частку відповідача у спільному майні в порядку статті 365 Цивільного кодексу України відповідає визначеній частиною п`ятою статті 11 ЦК України підставі виникнення цивільних прав та обов`язків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21, провадження № 61-18278сво23 дійшов висновку, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. Жодних доказів та обставин, які б свідчили, що припинення права власності відповідача на 1/6 частку земельної ділянки може завдати істотної шкоди її інтересам, а також що це буде для відповідача надмірним тягарем, судом не встановлено. З огляду на наведене, припинення права власності на частку спірної земельної ділянки, на якій розташований будинок, належний позивачу, в даному випадку не завдають істотної шкоди відповідачу, спільне володіння і користування даним майном є неможливим. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Щодо розподілу судових витрат суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Щодо витрат на професійну правничу допомогу представником позивача зазначено, що відповідні докази будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved