Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в просив зменшити розмір аліментів утримуваних з позивача за судовим наказом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області у справі 623/4733/21 від 13.12.2021 на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , встановивши розмір аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач став на захист України долучившись до лав Збройних сил України, підписавши контракт. Приймаючи участь у бойових діях підірвав здоров`я та з 11.05.2023 його було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я. Внаслідок даного звільнення фінансовий стан позивача погіршився, адже на даний час єдиним джерелом доходу позивача є пенсія у розмірі 6012,77 грн. через встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності. Захворювання позивача перешкоджає йому працевлаштуватися. Наведене стало приводом звернення до суду. Ухвалою Шевченківського районного\~суду\~м.\~Харковавід 30.07.2025 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження . Також, судом було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 26.09.2025 у справі було здійснено перехід до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 16.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. В заяві представник позивача просила справу розглядати за їх відсутності. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду шляхом оголошення на веб-порталі Судової влади України, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Судом, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 17 листопада 2020 року згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 30.03.2023 Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Даний шлюб було розірвано заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2023. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , як свідчить копія свідоцтва про народження, виданого повторно 30.03.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Судовим наказом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області у справі 623/4733/21 від 13.12.2021 року стягнуто з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За даними довідки військової частини [NUMBER] позивач в період з 24.02.2022 по 16.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. З 11 травня 2023 року позивача було звільнено наказом командира військової частини [NUMBER] № 133 з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби. Згідно з довідкою МСЕК серії 12ААВ №317665 [PERSON] з 14.06.2023 встановлена безстроково третя група інвалідності, що пов`язана з проходженням останнім військової служби та видане пенсійне посвідчення № [NUMBER] з довічним терміном дії і визначенням пенсії по інвалідності ІІІ гр., інвалідність армії. За вказаною довідкою МСЕК позивачу протипоказана важка праця та довготривале перебування на ногах. Втрата професійної працездатності позивача складає 50%, як визначено довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА № 052787 від 14.06.2023. Як вбачається з протоколу за пенсійною справою позивача розмір його пенсії складає 6012,77 грн. Положеннями частини 2 ст. 13 ЦПК України суду надано право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. З метою належного захисту прав дитини та через неподання позивачем інформації щодо доходів відповідача, на підставі ч. 2 ст. 13 ЦПК України, судом з власної ініціативи отримано відповідь № 1784376 від 17.09.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан. Згідно даної відповіді місячні доходи позивача з березня 2021 року по вересень 2023 року зменшилися з 16515,53 грн., з 116669,28 грн. (під час військової служби) до 3025,81 грн. Після вересня 2023 року доходи в даному реєстрі відсутні взагалі. За даними довідки про доходи №4904299024912924, що видана ГУ ПФУ в Харківській області розмір пенсії позивача за період з травня 2024 року по травень 2025 року складав від 4741,32 грн. до 7081,61 грн. на місяць Досліджена судом довідкою вих.298 від 16.04.2024 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» свідчить про знаходження позивача під наглядом сімейного лікаря через захворювання. В Єдиному реєстрі боржників інформація щодо позивача станом на 22.04.2024 відсутня. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. За приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено вище судом у позивача змінився матеріальний стан та погіршилося здоров`є, адже йому визначено ІІІ групу інвалідності, він втратив 50% професійної працездатності, перебуває під наглядом лікаря через хвороби у зв`язку із військовою службою та захистом Батьківщини, обмежений у працевлаштуванні, позаяк йому протипоказана важка\~праця та\~довготривале перебування\~на ногах,\~єдиним джерелом\~доходу наразі\~для нього\~є пенсія\~по інвалідності. За вказаних обставин суд вважає можливим позовні вимоги задовільнити та зменшити розмір аліментів, що стягнуті на утримання доньки\~позивача з 1/4 до 1/8 частини від всіх видів заробітку позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись з\~позовом до\~суду позивачем\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 968,96грн., які підлягають стягненню на користь останнього з відповідача в силу положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved