Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л., [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук К.В. про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання недійсними електронних торгів, визнання права власності та витребування майна. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. У вересні 2025 року представник приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з позивача на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. витрати на правничу допомогу у розмірі 12200 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на правничу допомогу в справі. Встановлено, що у резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір № 26/02 про надання правничої допомоги від 26 лютого 2021 року, копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. на адвоката Ярошенка Д.В., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Ярошенка Д.В., замовлення № 1/2023 на надання правничої допомоги від 03 липня 2023 року, акт № 6-1/2023 від 22 вересня 2025 року про надання правничої допомоги на підставі договору № 26/02 26 лютого 2021 року, платіжна інструкція від 26 вересня 2025 року на суму 12200 гривень (призначення платежу - сплата по Акту № 6-1/2023 від 22 вересня 2025 року (замовлення № 1/2023 від 03 липня 2023 року). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною заявника 29 вересня 2025 року через підсистему ЄСІТС «електронний суд» позивачу була направлена копія заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками. Позивачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 12200 гривень з позивача на користь відповідача підлягає задоволенню. З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved