Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що дитина знаходяться на її утриманні і проживає спільно з нею, а відповідач працездатний, являється ФОП, тому, вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. 21 жовтня 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, згідно якого позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1281,50 грн. щомісячно, з підстав, викладених у відзиві. 27 жовтня 2025 року від представника позивача надійшло заперечення на відзив, згідно якого просив визнати доводи представника відповідача такими, що необґрунтовані належними доказами. Позивач, її представник в судове засідання не з`явились, згідно письмової заяви позивача просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач, його представник в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1281,50 грн. щомісячно. За положеннями ч.2\~ст.247 ЦПК України\~в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області 19 жовтня 2023 року(а.с.9). У [PERSON] на утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , 21 вересня 2023 року, про що свідчить довідка Кривоозерського старостинського округу Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№17-07/17-523 від 21 лютого 2025 року(а.с.11). Згідно акту обстеження умов проживання внутрішньо-переміщених осіб за адресою [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином - [PERSON] проживає в будинку її батьків. Умови проживання: на подвір?ї розташований будинок та господарські споруди. В будинку 2 житлові кімнати, кухня, ванна, туалет, два коридори. [PERSON] разом з сином, [PERSON] проживають в окремій кімнаті. Дитина забезпечена всім необхідним для росту та розвитку. Біля будинку ділянка для ведення особистого селянського господарства, на якій вирощують власні овочі та фрукти. Родина тримає підсобне господарство - теля, кролі, птицю. Якісними продуктами першої необхідності та одягом сім?я забезпечена. На даний час дитина знаходиться на безпечній території України та має всі необхідні умови для зростання та виховання(а.с.12). За даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, користувачами яких є територіальні органи ДПС, ФОП [PERSON] перебуває на податковому обліку в Звягельській державній податковій інспекції ГУ ДПС(а.с.17-18). Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.180-184, 191 СК України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.ст.7, 141 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно положень ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України. Положеннями ст.ст.3, 18, 27 Конвенції ООН Про права дитини визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Відповідно до положень ч.2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст.141 СК України). Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно положень ст.181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно положень ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що малолітній син сторін проживає з позивачем, а відповідач є його батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини. В ході судового розгляду даного позову не встановлено обставин, що перешкоджають стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач не заперечує проти необхідності надання ним матеріальної допомоги малолітньому сину, на що надав докази того, він добровільно надає матеріальну допомогу, що свідчить про його бажання матеріально утримувати свого сина, і ці доводи суд вважає прийнятними. Судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо того, що він є зареєстрованим як ФОП, проте фактична підприємницька діяльність на даний час не ведеться та прибутку не отримує, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, приймаючи до уваги, що батьки мають рівні права та несуть рівні обов`язки по вихованню та утриманню дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення [PERSON] , 2011 року народження, повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів є справедливим та розумним з урахуванням тих обставин та доказів, які були надані суду сторонами. Відповідно положень ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved