Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

15.11.2024 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Лугинської селищної ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який на підставі рішення суду було розірвано. Від шлюбу мають трьох спільних дітей, двоє з яких повнолітні та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення батьків малолітня донька залишилась проживати разом з батьком, а мати проживає окремо, займається особистим життям, взагалі перестала цікавитись своєю донькою. Відповідачка жодної участі у вихованні доньки не бере, роль матері у житті доньки в повному обсязі не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її успіхами у навчанні та станом здоров`я, не навідує та взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 19.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 26.12.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив: витребувати у органа опіки та піклування Лугинської селищної ради Житомирської області матеріали перевірки, на підставі яких рішенням виконавчого комітету Лугинської селищної ради 24.10.2024 року за № 260 затверджено висновок органу опіки та піклування "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] "; допитати в якості свідка малолітню [PERSON] . Також просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Заперечення мотивоване тим, що позивачем не наведено обставин, у яких виражається самоусунення матері [PERSON] від виховання дитини [PERSON] . Посилання на довідку № 22 від 05.08.2024 року, яка певним чином вказує на такі обставини стосується невідомої людини на прізвище " [PERSON] ". Висновок органу опіки та піклування Лугинської селищної ради, то він не може бути спроможним, оскільки висновки в ньому наведені зі слів позивача [PERSON] . Мати [PERSON] проживала з донькою [PERSON] до травня 2024 року у с. Повч і завозила дитину до школи в с. Бовсуни сама. Тобто саме батько у свій час самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У травні 2024 року позивач забрав дитину до себе на вихідні в с. Бовсуни, але додому не привіз. Після цього батько перестав іти на найменший контакт з відповідачем в інтересах їхньої спільної дитини, тому мати не по своїй вині не має фізичної можливості у повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки. [PERSON] сплачує на доньку [PERSON] аліменти, що вказує на те, що вона не байдужа до утримання своєї дитини, боргів немає. Відповідач заперечує проти даного позову, тому звернулась до адвоката за правовою допомогою, оскільки їй важлива доля дитини. Позивач не дослідив стан здоров`я відповідача, не затребував відповідні медичні довідки. Висновок органу опіки та піклування не містить мотивувального доказу, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини (не наведено яку користь дитині принесе правове відсторонення матері від дочки). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 12.02.2025 року представник позивача подала через канцелярію суду клопотання про виклик і допит в судовому засіданні свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та долучення до матеріалів справи характеристики [PERSON] , оновленого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, копій адвокатських запитів та відповідей на них. 13.02.2025 року винесено ухвалу про задоволення поданих клопотань, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник просять позов задоволити з обставин, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Барановський І.І. просить відмовити в задоволенні позову. Представник служби у справах дітей Лугинської селищної ради Лісовська Л.В. в судовому засіданні просить позовні вимоги задоволити, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Бовсуни, Лугинського району Житомирської області. Рішенням Лугинського районного суду № 281/48/21 від 03.03.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з 01.09.2020 року навчалася у Бовсунівській початковій школі Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області. Характеризується позитивно, батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дитини, бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини тощо. Мати, [PERSON] з 01.02.2021 року у вихованні доньки участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходила, шкільним життям дитини не цікавилася, на батьківські збори не з`являлася, що підтверджується характеристикою № 22 від 05.08.2024 року. 12.02.2025 року представник позивача [PERSON] долучила виправлену характеристику № 22 в якій виправлене прізвище матері дитини на [PERSON] . З 01.09.2024 року дитина навчається в Лугинському ліцеї № 2, характеризується позитивно, потребує значної підтримки батьків, більше часу проведеного разом. [PERSON] виховується батьком, який сприяє адаптації дитини до нового середовища, що підтверджується характеристикою. Відповідно до довідок № 631 від 01.08.2024 року та № 726 від 29.08.2024 року, [PERSON] є батько-одинак, який самостійно виховує та утримує свою неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] з січня 2021 року і по даний час разом з дитиною не проживає та не зареєстрована. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 727 від 29.08.2024 року, умови проживання дитини [PERSON] , [INFO] , відповідають загальноприйнятим нормам, створені всі умови для виховання та розвитку. [PERSON] за місцем проживання характеризується добре, працює охоронцем транспортного цеху в Філії "Лугинське лісове господарство" ДП "Ліси України", що підтверджується характеристикою № 632 від 01.08.2024 року. Станом на жовтень 2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 32906,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 13.11.2024 року. Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ "ФРІТАЙМ-2010" щодо [PERSON] , за період з 01.08.2022 року по 30.08.2024 року утримані аліменти на суму 40223,62 грн. Відповідно до характеристики Повчанського старостинського округу, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. За місцем роботи [PERSON] також характеризується добре, що підтверджується характеристикою № 1 від 18.12.2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на січень 2025 року [PERSON] має сукупну заборгованість з моменту відкриття виконавчого провадження в сумі 33495,37 грн. Згідно до відповіді на адвокатський запит №6 від 07.02.2025 року, [PERSON] зареєстрована на території Повчанського старостинського округу з 18.11.2022 року, постійно проживала без реєстрації по [ADDRESS] в період з 30.12.2021 року по 17.05.2022 року. З 17.05.2022 року фактично не проживає. Протягом січня 2022 року з [PERSON] проживала її малолітня донька [PERSON] . У період з вересня 2021 року по 01.02.2025 року декларація з педіатром КНП "Лугинська центральна лікарня" Лугинської селищної ради стосовно [PERSON] була укладена з її батьком [PERSON] , який здійснював супровід дитини до педіатра під час профілактичних оглядів та у разі захворювання, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит № 97 від 07.02.2025 року. Відповідно до повідомлення № 25 від 04.02.2025 року, [PERSON] навчається в Лугинському ліцеї № 2, проживає у неповній сім`ї, догляд та виховання дитини здійснює батько [PERSON] . За період навчання в ліцеї, мама дівчинки [PERSON] жодного разу не відвідувала батьківські збори, не підтримувала контакт з вчителями, класним керівником чи адміністрацією закладу, успіхами дитини не цікавилася. [PERSON] ніколи на приводила та не забирала дитину з закладу освіти, лише двічі після уроків [PERSON] шкільним автобусом їздила до мами. Відповідно до рішення Лугинської селищної ради № 260 від 24.10.2024 року та висновку органу опіки та піклування Лугинської селищної ради, останній вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також у висновку зазначено, що після розлучення малолітня донька [PERSON] залишилася проживати разом з батьком. Мати не виявляла жодного бажання займатися її вихованням, не відвідує дитину, не цікавиться її станом здоров`я, не надавала матеріальної допомоги на лікування, не дарувала подарунків. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні 08.05.2025 року пояснила, що раніше проживала з мамою, не пам`ятає чи мама возила її до школи. Вона їздить до мами на вихідні приблизно два рази на місяць, може через один тиждень. Мама її не ображає, дитина сама проситься приїхати. [PERSON] оплачувала таксі на якому приїжджає дитина, перераховувала доньці гроші. Дитині відомо, що мама платить аліменти. [PERSON] цікавиться життям та навчанням дитини, але до школи її не водить, не відвідує батьківських зборів. Коли донька хворіла, то про неї турбувався батько. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, один з батьків (ст.165 СК України). Як на підставу позбавлення відповідача батьківських прав позивач посилається на те, що після розлучення батьків малолітня донька залишилась проживати разом з батьком, а мати проживає окремо, займається особистим життям, взагалі перестала цікавитись своєю донькою. Відповідачка жодної участі у вихованні доньки не бере, роль матері у житті доньки в повному обсязі не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її успіхами у навчанні та станом здоров`я, не навідує та взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини,\~ст.7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитині для повного, гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння (Закон України «Про охорону дитинства»). Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Виховання дитини обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У Принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ст. 3 Конвенції про права дитини наголошує, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню їх інтересів. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Безумовно, інтереси дитини є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України»). Відповідно до\~ст. 19 СК\~України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до наданого висновку, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1\~ст.81 ЦПК). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони і знівельовує можливість суду втручатися у їх взаємовідносини. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Посилання на факти, без їх доведення належними та допустимими доказами, не може бути підставою для задоволення заяви. Відповідач дійсно проживає окремо від дитини, донька іноді відвідує маму, [PERSON] працює, сплачує аліменти на утримання доньки, спілкується з дитиною, цікавиться її життям, що свідчить про те, що відповідач не ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ні позивачем, ні його представником не були доведені в судовому засіданні зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності. Саме на позивача покладено обов`язок доведення свідомого ухилення відповідачем від участі у вихованні дитини. Натомість у цій справі, позивач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог про позбавлення батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підсумовуючи викладене, суд наголошує на тому, що позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам стосовно дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого позивач не довів. Враховуючи, що у матеріалах справи немає беззаперечних доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку матері щодо ухилення від участі у вихованні доньки, умисне і свідоме нехтування її обов`язками, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed