Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся в серпні 2025р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, в якому просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24726.75 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.09.2017 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №201685166, за яким відповідач належним чином не виконав свої кредитні зобов`язання. 24.03.2034 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідачаза кредитним договором №201685166 від 26.09.2017 року. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав позивача, просить позов задовольнити. Заперечуючи проти позову, відповідач 10.09.2025 року подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що позивач не надав доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів, не додано доказів видачі позичальнику грошових коштів за умовами кредитного договору, не надано виписки з особового рахунку. Зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача 19.09.2025 року подала до суду відповідь на відзив, в якому вказує що позивачем було надано Виписку по рахунку приватного клієнта №2016483794_CARD, що підтверджує факт видачі коштів відповідачу, а також розрахунок заборгованості, в якому зазначений детальний опис здійснення операцій відповідачу. Зокрема, вказує, що відповідачем не спростовано розмір заборгованості. Представник в судове засідання не з`явилась, однак в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без участі позивача. Відповідач в судові засідання не з`являлася, однак скористалась правом подачі відзиву. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.09.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] підписаний Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №2016483794. Відповідно до умов Договору банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою MasterCard Standart, що розміщені на Інтернет сайті Банку та на умовах викладених в цьому Договорі. Згідно пункту 1.1 Договору за умови належного виконання позичальником умов цього Договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк: відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCardStandart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки; надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим Договором, а держатель приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, та в строки та в порядку, що передбачені цим Договором. Згідно пункту 1.2 Договору розмір кредитного ліміту складає 12200 гривень, станом на день підписанн договору. Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього Договору (пункт 1.4). Пунктом 1.5 Договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами банку та на дату укладення Договору розмір процентів становить 40% річних по операціях, розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків на день. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань. Пунктом п. 1.6 Договору передбачено, що за користування кредитом, наданим держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Пунктом п. 2.1 Договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Договором третій особі. Підписанням цього Договору позичальник надає своє згоду на таке відступлення права вимоги за Договором третій особі. Також, в пункті 2.2 Договору визначено, що банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору. Крім того, 26.09.2017 року [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що ліміт кредитної лінії може збільшуватись відповідно до кредитного договору, а також заяву на кредитну лінію. На виконання умов Договору позивачем відкрито відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] . Розпискою [PERSON] \~ підтвердила, що вона отримала картку, яка емітована на її ім`я. З правилами користування карткою № [NUMBER] та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Термін дії картки - 07/20. В матеріалах справи містяться товарний чек №3000004466 від 26.09.2017 року та фіскальний чек від 26.09.2017 року на загальну суму 11024 грн 50 коп. На виконання умов Договору, відповідач отримала від ПАТ «ОТП Банк» кредитні кошти, що підтверджується розрахунком та випискою з рахунка приватного клієнта № 2016483794_CARD з 26.09.2017 року по 24.03.2023 року. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору у відповідача утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком та випискою з 27.09.2017 року по 24.03.2023 року становить 24716.75 грн., яка складається з: 16484,61 грн. заборгованості по тілу кредиту; 8232,14 грн. заборгованості по відсотках. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений Договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим Договором ТОВ «Брайт Інвестмент» одержує право (замість АТ «ОТП Банк») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2016483794 від 26.09.2017 року у сумі 24716.75 грн., так складається з 16484,61 грн. заборгованості по тілу кредиту; 8232,14 грн. заборгованості по відсотках. 15.07.2025 року позивачем направлено [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, судом встановлено, що 26.09.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №2016483794. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ПАТ «ОТП Банк» виконало взяті на себе зобов`язання та надало [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, яким відповідач користувалася, натомість остання не виконувала взяті на себе зобов`язання у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 24716.75 грн., так складається з 16484,61 грн. заборгованості по тілу кредиту; 8232,14 грн. заборгованості по відсотках. Відповідач отримала дані кошти, що підтверджується наданими позивачем доказами, у їх сукупності, тому її доводи про неотримання є припущеннями. ТОВ «Брайт Інвестмент» уклавши 24 березня 2023 року з АТ «ОТП Банк» Договір факторингу № 24/03/23 набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору № 2016483794 твід 26.09.2017 року. Проте суд не може погодитись з нарахованим розміром заборгованості за відсотками по вказаному Договору, оскільки за цим правочином здійснювалося нарахування поза межами встановлених строків кредитування. Пунктом 1.4 Договору визначено, що строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього Договору. Розпискою [PERSON] підтвердила, що вона отримала картку, яка емітована на її ім`я, термін дії картки - 07/20. В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення терміну дії картки, якою користувалася відповідач, в липні 2020 року було здійснено перевипуск нової картки. Як слідує з виписки з рахунку приватного клієнта № 2016483794_CARD, розрахунковий період: з 26.09.2017 року по 08.07.2020 року, наданого первісним кредитором, станом на кінець строку кредитування - заборгованість відповідача становить 17982,50 грн., іншого розрахунку позивачем не надано. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Доказів спростування суми нарахованого боргу, належного виконання кредитних зобов`язань відповідач на час розгляду справи суду не надала. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню частково з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1762,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що до матеріалів справи стороною позивача долучено договір про надання правової допомоги № 43115054 від 01.07.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, актом № 2016483794 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 20.08.2025, відповідно до якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі становить 5000,00 грн. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача, проте виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи, складність та категорію справи, суд дійшов висновку про те, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 2500,00 гривень, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: partial