Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

[PERSON] 22.07.2025 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що шлюб з відповідачем зареєстрували 03.07.1999 р. Від шлюбу у них малолітніх та неповнолітніх дітей немає, майновий спір вирішується в судовому порядку. Розірвати шлюб добровільно через органи ДРАЦСу відповідачка не бажає, тому звернувся до суду з позовною заявою. Вказує, що більше двох років він з відповідачкою не проживає та не веде спільного господарства. Між ними склались вкрай неприязні відносини, повністю відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить формальний характер. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судовими повісткамию по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки, відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 03.07.1999 року в Кам`янець-Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 280. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей н емають, розірвати шлюб через органи ДРАЦСу немає можливості. Сімейне життя сторін не склалося. Сторони не ведуть спільного господарства, припинили подружні стосунки більше двох років. Подальше перебування у шлюбі з відповідачкою суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами ст. ст.\~110,\~114 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Згідно ст.55 Сімейного кодексу України\~подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. За змістом ст. ст.\~24\~ч. 1,\~104\~ч. 2,\~110\~ч. 1,\~112 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Звертаючись до суду із позовом, позивач вказував, що він не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою, а шлюбні відносини між ними погіршилися через відсутність взаєморозуміння та взаємних почуттів, що призвело до їх фактичного припинення. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачем, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей\~24,\~56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сім`ї немає.

Outcome: approved