Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернулась в суд з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 440492-КС-001 від 18.12.2021 року у розмірі 27421 грн. 13 коп., яка складається з 9720 грн. 90 коп. заборгованості за тілом кредиту, 17357 грн. 53 коп. заборгованості за відсотками та 342 грн. 70 коп. заборгованості за комісією. Мотивувала вимоги тим, що 18.12.2021 року між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір № 440492-КС-001, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн. строком на 24 тижні зі сплатою 0,86295000 % за кожен день користування такими за стандартною процентною ставкою та одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 1500 грн. 02.02.2022 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1, в якій погоджено строк кредитування до 17.08.2022 року зі сплатою 0,86295% на день за користування кредитним коштами. Відповідач не виконав в повному обсязі свого обов`язку щодо повернення грошових коштів, сплативши грошові кошти в розмірі 4575 грн., у зв`язку з чим утворилася згадана заборгованість. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Крім цього, просила витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. Ухвалою від 16.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. Ухвалою від\~16.09.2025\~року,\~з врахуванням\~ухвали від\~16.09.2025\~року про\~виправлення описки,\~задоволено клопотання\~представника позивача\~ТзОВ «Бізнес\~Позика» Танцуріної\~Є.В.\~про витребування\~доказів. Витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. Уповноважено представника позивача ТзОВ «Бізнес Позика» Танцуріну Є.В. на отримання у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витребуваних доказів, які слід було надати суду, а копії таких скерувати відповідачу, докази чого надати суду. Вказана ухвала позивачем та його представниками не виконана. Ухвалою від 21.11.2025 року стягнуто з позивача ТзОВ «Бізнес Позика» штраф в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 3028 грн. за невиконання ухвали суду від 16.09.2025 року. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що 18.12.2021 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Бізнес Позика» договір № 440492-КС-001 про надання споживчого кредиту, шляхом підписання такого та паспорту споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6499, внаслідок чого отримав кредит у розмірі 10000 грн. строком на 169 днів (24 тижні) зі сплатою 0,86295000 % за кожен день користування такими за стандартною процентною ставкою та одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 1500 грн. 02.02.2022 року між [PERSON] та ТзОВ\~«Бізнес Позика»\~укладено додаткову угоду № 1, в якій погоджено строк кредитування до 17.08.2022 року зі сплатою 0,86295% на день за користування кредитним коштами. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 18.12.2021 року позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, однак свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, сплативши лише грошові кошти в розмірі 4575 грн., у встановлений строк кредит не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами та заборгованість за комісією, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 27421 грн. 13 коп., яка складається з 9720 грн. 90 коп. заборгованості за тілом кредиту, 17357 грн. 53 коп. заборгованості за відсотками та 342 грн. 70 коп. заборгованості за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом та довідкою про стан заборгованості від 28.08.2025 року. Зі змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 440492-КС-001 від 18.12.2021 року в розмірі 27141 грн. 90 коп., яка складається з 9720 грн. 90 коп. заборгованості за тілом кредиту, 17357 грн. 53 коп. заборгованості за відсотками та 342 грн. 70 коп. заборгованості за комісією. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved