Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказав, що з відповідачкою перебуває в шлюбі, який зареєстрований 09 квітня 2003 року у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 53. Подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох місяців сімейне життя погіршувалось через постійні конфлікти. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та довіру. З вересня 2025 року вони не живуть однією сім`єю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено, тому надалі сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки вони втратили почуття поваги та кохання один до одного, тому позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 квітня 2003 року у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох місяців сімейне життя погіршувалось через постійні конфлікти. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та довіру, почуття поваги та кохання один до одного. З вересня 2025 року вони не живуть однією сім`єю, спільного господарства не ведуть. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідачки на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved