Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.08.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" звернулося до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 23.09.2025 року цивільна справа надійшла з Рівненського районного суду Рівненської області до Здолбунівського районного суду Рівненської області в порядку ст. 31 ЦПК України відповідно до ухвали судді Рівненського районного суду Рівненської області Штогун О.С. від 19.08.2025 року. Згідно автоматизованого розподілу 23.09.2025 року справу було передано до провадження судді Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорного І.А. У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №710841 від 21 вересня 2021 року в розмірі 8085 грн. 89 коп. та судові витрати в справі, обґрунтовуючи невиконанням відповідачем договірних зобов`язань. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.\~Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 вересня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №710841, за яким остання отримала кредит в розмірі 15000 грн. строком на 365 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25% в день за перший день користування кредитом та 100% річних за всі наступні дні. Позивач свої зобов`язання виконав, надав відповідачу кредитні кошти в межах обумовлених сум шляхом перерахування 12000 грн. на платіжну картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується листом "Універсальні платіжні рішення" №2646_230926174400 від 26 вересня 2023 року, а решта суми кредиту в розмірі 3000 грн. утримано на користь ТОВ «Слон Кредит» в рахунок погашення процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. У відповідності до умов договору позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №710841 відступлено позивачу, що свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку слідує, що станом на 28.08.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором складається з простроченого тіла кредиту 6632,85 грн. та відсотків 1453,04 грн., а всього на загальну суму 8085,89 грн., які підлягають стягненню. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копію договору, акт про отримання правової допомоги та детальний опис виконаних робіт, загальний розмір яких складає 6000 грн. Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат. А тому, суд вважає співмірним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, та понесені ним судові витрати в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved