Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

20.08.2025 позивач Кредитна спілка «СуперКредит» звернулося до Таращанського районного суду Київської області з указаним позовом, мотивуючи тим, що 14.12.2022 між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № СК9/028/22/9/99 про надання коштів у позику. За умовами цього Договору товариство надало відповідачці в позику грошові кошти в сумі 25 900,00 грн. 14.12.2022 року [PERSON] звернулася з заявою в якій просить надати в межах ліміту відкритої їй за Кредитним договором кредитної лінії черговий транш у сумі 24 000,00 гривень. 14.12.2022 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено Додатковий договір про транш №1 до Договору про споживчий кредит №СК9/028/22/9/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 14.12.2022 року, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачці [PERSON] транш у розмірі 24000,00грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладання Додаткового договору про транш № 1 складає 24000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою [PERSON] у п. 3 Додаткового договору про транш № 1 було погоджено графік платежів. Позивач виконав умови Кредитного договору кредитної лінії та надав транш в сумі 24 000,00 гривень, а відповідачка його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 50 від 14.12.2025 року та чеком. 15.12.2022 відповідачка [PERSON] звернулася до позивача із заявою, в якій просила надати їй в межах ліміту за Кредитним договором черговий транш у сумі 1900,00 грн. 15.12.2022 між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено Додатковий договір про транш № 2 до Договору про споживчий кредит № СК9/028/22/9/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту( кредитна лінія) від 14.12.2022 року, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що Позивач надає Відповідачу- 1 транш у розмірі 1900,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладання Додаткового договору про транш №2 складає 25899,40 гривень. Водночас, позивачем та відповідачкою [PERSON] у п.3 Додаткового договору про транш №2 було погоджено графік платежів. Позивач виконав умови Кредитного договору кредитної лінії та надав транш в сумі 1900,00 грн., а відповідачка його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 52 від 15.12.2022 року та чеком. Відповідно до п.п. 7 п. 24 Кредитного договору кредитної лінії Позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком платежів частину кредиту щомісяця не пізніше 25 числа, вказаного в останньому укладеному Додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком платежів частину кредиту, позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в графіку платежів, фактично нараховані проценти на дату такого платежу. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору кредитної лінії плата за користування кредитом (проценти) становить шістдесят шість процентів річних. Тип процентної ставки-фіксована . Зміна фіксованої процентної ставки за Договором можлива виключно за письмової згоди Позичальника. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Визначені цим пунктом проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту Позичальнику до закінчення строку дії Договору включно. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору кредитної лінії Позивач та [PERSON] домовилися, що строк позовної давності за договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідачкою [PERSON] було порушено умови Кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж зазначені в Додатковому договорі про транш № 2. Зазначене вище підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору, з якого вбачається, що заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором станом на 25.07.2025 складає 34550,28 грн., яка складається із суми несплаченої заборгованості по тілу 3310,10 грн., суми заборгованості по сплаті процентів 31240,18 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, за Кредитним договором відповідачка [PERSON] була зобов`язана повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. 14.12.2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № СК9/0258/22/9/99, відповідно до п1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачкою [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачкою [PERSON] за Кредитним договором кредитної лінії і по Додатковим договорам до Кредитного договору кредитної лінії. Відповідно до п.2.1 Договору поруки, поручитель [PERSON] відповідає перед кредитодавцем у тому ж обсязі, що і відповідачка [PERSON] за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦКУ у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителів. Договором поруки субсидіарної відповідальності Поручителя не передбачено. Таким чином, за невиконання [PERSON] її зобов`язань за Кредитним договором кредитної лінії відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність з відповідачкою [PERSON] перед позивачем, щодо зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором кредитної лінії. У зв`язку із цим позивач КС «СуперКредит» просив стягнути на його користь з відповідачів солідарно прострочену заборгованість станом на 25.07.2025 у розмірі 34550,28 грн. та судові витрати по справі. 20.08.2025 справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 призначення справи не відбулося через нестачу потрібної кількості суддів для розподілу справи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2025 року головуючим суддею визначено Невгада О.В. 25.08.2025 суд відповідно до положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримав відповідь на запит про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 26.08.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв указаний позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 29.09.2025. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, натомість подала до суду письмові пояснення щодо обставин справи (а.с. 63-69) згідно з якими відповідачка позов не визнає повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 25.10.2023 року по справі № 359/1340/23 провадження №2/379/284/23 позов Кредитної спілки «СуперКредит» про стягнення суми прострочених процентів задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) № СК9/028/22/9/99 від 14 грудня 2022 року, а саме: суму прострочених процентів, яка утворилася станом на 25.08.2023, в розмірі 7 738 (сім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 28 копійок. Вказане рішення суду нею було виконане в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. За заявою відповідачки [PERSON] 29.09.2025 судове засідання було відкладено на 29.10.2025. 29.10.2025 через перебування судді Невгада О.В. у відпустці з 16.10.2025 по 31.10.2025 згідно наказу № 20-В справа була знята з розгляду та розгляд було призначено на 20.11.2025. У судове засідання представник позивача - Кредитної спілки «СуперКредит» не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. Позивач у поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи здійснити без участі позивача. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 20.11.2025 року надала пояснення, які за своїм змістом збігаються з її письмовими поясненнями, а також додатково повідомила, що вона позов визнає частково. Обставини отримання кредиту, які наведені в позовній заяві вона визнає, дійсно вона вказаний кредитний договір укладала та отримала кошти в сумах, зазначених у позові. Борг повертала до початку війни в лютому 2022. В 2023 року за рішенням суду з неї стягнули заборгованість за цим договором. У виконавчій службі її запевнили, що вона повністю розрахувалась з позивачем і останній не має права з неї більше нічого стягувати. На даний час у неї немає коштів, щоб розрахуватись з боргом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та підтримав пояснення, надані [PERSON] . Додатково пояснив, що дійсно підписував договір поруки. Раніше заборгованість з нього не стягували, вимог про повернення до нього не надходило. Заслухавши пояснення відповідачів, вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд установив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Суд установив, що 14.12.2022 між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК9/028/22/9/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі (загальним розміром) 25 900,00 грн. (а.с. 6-10). 14.12.2022 позичальниця [PERSON] звернулася до позивача із заявою в якій просила надати в межах ліміту, відкритого їй за Кредитним договором, транш у сумі 24 000,00 грн. (а.с. 18). Того ж дня, 14.12.2022 між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено Додатковий договір про транш № 1 до Договору про споживчий кредит № СК9/028/22/9/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 14.12.2022, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачці [PERSON] транш у розмірі 24 000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору про транш № 1 складає 24 000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою [PERSON] у п. 3 Додаткового договору про транш № 1 було погоджено графік платежів (а.с. 12-14). Позивач виконав умови Кредитного договору, Додаткового договору про транш № 1 та надав кредит, в сумі 24 000,00 грн., а позичальниця його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 50 від 14.12.2022 та чеком (а.с.20). Крім того, 15.12.2022 позичальниця [PERSON] звернулася до позивача із заявою, в якій просила надати в межах ліміту, відкритого їй за Кредитним договором, черговий транш у сумі 1 900,00 грн. (а.с. 19). Того ж дня, 15.12.2022 між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено Додатковий договір про транш № 2 до Договору про споживчий кредит № СК9/028/22/9/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 14.12.2022, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачці [PERSON] транш у розмірі 1 900,00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору про транш № 2 складає 25 899,40 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою [PERSON] у п. 3 Додаткового договору про транш № 2 було погоджено графік платежів (а.с. 15-17). Позивач виконав умови Договору та надав відповідачці черговий транш в сумі 1900,00 грн., а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №52 від 15.12.2022 та чеком (а.с.21). Відповідно до п 3.1 Договору про споживчий кредит, кредит надавався відповідачці у національній валюті після підписання Договору та Додаткового договору про транш готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника на його банківський рахунок. Відповідно до п. 3.2 Договору, плата за користування кредитом (проценти) становить 66% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 3.3 Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів, зазначаються у Додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною Договору. У разі отримання кредиту траншами сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання відповідного Додаткового договору про транш. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору кредитної лінії Позивач та [PERSON] домовилися, що строк позовної давності за договором складає десять років, у тому числі щодо неустойки. За змістом п.3.5. Договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до пп. 2 п. 2.4. Договору про споживчий кредит, відповідачка зобов`язалася повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку визначеному Договором та останнім укладеним Додатковим договором про транш до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до пп. 7 п. 2.4. Договору, відповідачка зобов`язалася сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком платежів частину кредиту щомісяця не пізніше 25 числа, вказаного в останньому укладеному Додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком платежів частину кредиту, позичальниця зобов`язалася в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в графіку платежів, фактично нараховані проценти на дату такого платежу. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за Договором, розрахована з дотриманням вимог графіку платежів та становить 90 601,82 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за Договором, розрахована на загальний розмір кредиту (кредитний ліміт) з дотриманням графіку платежів та становить 90,02 % річних. За змістом п.8.6 Договору кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати 60 % річних від простроченої суми боргу (основної суми та процентів за користування кредитом) повернення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до п. 7.1. Договору, договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 14.12.2027 (строк дії 60 місяців). Також, 14.12.2022 року між позивачем та [PERSON] , було укладено Договір поруки № СК9/028/22/9/99, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальницею [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань позичальницею [PERSON] за Кредитним договором кредитної лінії та по додатковим договорам до Кредитного договору (а.с. 11). Відповідно до п.2.1 Договору поруки, поручитель [PERSON] відповідає перед кредитодавцем у тому ж обсязі, що і позичальниця [PERSON] за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. В порушення умов виконання договору відповідачкою [PERSON] , відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 25.07.2025 утворилась заборгованість в сумі 34550,28 грн., яка складається із суми несплаченої заборгованості по тілу 3310,10 грн., суми заборгованості по сплаті процентів 31240,18 грн. за період з 26.08.2023р по 25.07.2025р. (а.с.5). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Аналізуючи норми чинного законодавства та договору поруки, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає в тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя. Враховуючи те, що порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність як за основним (кредитним договором) так і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. Як підтверджується видатковими касовими ордерами № 50 від 14.12.2022 та № 52 від 15.12.2022та чеками, відповідачка [PERSON] отримала від позивача 24 000,00 грн. та 1 900,00 грн. відповідно. Оскільки судом установлено, що відповідачка [PERSON] допустила порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення процентів, - відтак, у позивача виникло право вимоги до відповідача [PERSON] , як до поручителя, щодо повернення заборгованості позичальника. На підставі наведеного, враховуючи позицію відповідачів, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача і наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 34 550,28 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положенням частини 1 статті 133 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідачів. Стосовно вимоги про стягнення з витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України. Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Положенням ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи. Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Як вбачається з матеріалів справи, кредитної спілки «СуперКредит» сплатила адвокату Стародуб Ірині Володимирівні, на підставі договору про надання правової допомоги від 22.10.2024 та акту виконаних робіт від 14.08.2025 року 4000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 1228 від 14.08.2025 (а.с. 22-25), а відтак суд висновує про необхідність стягнення з відповідачів витрати позивача на правову(правничу) допомогу в сумі 4000 грн. Судові витрати підлягають солідарному стягненню на користь позивача з відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved