Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

представник позивачки адвокат Шоніна О.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 01 серпня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 793. Позов обґрунтовує тим, що з 01.08.2015 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка з моменту припинення фактичних шлюбних відносин проживає з позивачкою. Спільне життя не склалось з причин несумісності поглядів та характерів, досить часто виникали сварки з різних побутових та інших причин. Згодом позивачка почала відчувати, що сімейні стосунки між нею та відповідачем стають все більше холодними, не дружніми. Фактично сім`я припинила своє існування з вересня 2025 року у зв`язку з чим сторони перестали вести спільне господарство та проживати разом. На теперішній час примирення між сторонами неможливе, шлюб фактично не існує, подальше сумісне життя, збереження сім`ї вважає неможливим, оскільки це суперечитиме її інтересам, оскільки сам по собі шлюб повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Спір стосовно спільного майна, у разі виникнення, буде вирішуватися в іншому провадженні. Відповідачвідзиву на позов не подав. Подав заяву, в якій визнав позов. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 07.11.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена представнику позивачки в її електронний кабінет та отримана нею 08.11.2025. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої, частини сьомої статті 272 ЦПК України позивачка та її представник є належним чином повідомленими про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. Рекомендований лист повернутий суду з відміткою про відсутність відповідача за місцем проживання від 17.11.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення позивачці шлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки заява про відновлення дошлюбного прізвища нею не подана. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином необхідно повернути позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 484,50 гривні. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 484,50 гривні.

Outcome: approved