Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Позивач зазначає, що наприкінці весни 2025 року в позивача виникла необхідність розпоряджатися необхідним їй житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на майно, належне позивачу, накладено арешт. Так, реєстраційний номер обтяження № 4549790, зареєстровано 26.02.2007 Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова б/н 11.10.2000, Державна виконавча служба у Верхньодніпровському районі, Дніпропетровської області, підстава обтяження: договір застави б/н, 22.06.1998, приватний нотаріус Федорянка, об`єкт обтяження буд. № 19, вул. 60-річчя Жовтня, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область, власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, заявник Верхньодніпровська ДНК. Також, реєстраційний номер обтяження № 4873827, зареєстровано 26.04.2007 Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова б/н 22.06.1998, приватний нотаріус Федорянка, об`єкт обтяження буд. № 19, вул. 60-річчя Жовтня, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область, власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. При зверненні до Державної виконавчої служби позивач отримала відповідь, що моніторингом автоматизованої системи виконавчих проваджень спец розділу АСВП встановлено, що [PERSON] , виконавчі документи для примусового виконання до відділу не пред`являлися, відповідно будь які виконавчі провадження, за якими позивач є стороною виконавчого провадження відсутні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Кожевник О.А. Ухвалою судді\~Верхньодніпровського районного\~суду Дніпропетровської\~області Кожевник\~О.А.\~від 20\~серпня 2025 року прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідачу судом направлено копію позовної заяви з додатками та копія ухвали про відкриття провадження у справі які останнім отримано 22.08.2025. Відповідач відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278\~ЦПК України не подав. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дослідивши позиції сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про зміну імені від 28 травня 2010 року, серії [NUMBER] , змінила прізвище на [PERSON] . До 23 квітня 2004 року позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер, про що 01 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис відділом актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2008 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , поданої на підставі позовної заяви про поділ майна подружжя, предметом якого виступав житловий будинок [ADDRESS] . Вказаною ухвалою визнано право власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки 431478858 арешт нерухомого майна, зареєстровано 26.02.2007 Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою, підставою обтяження є постанова б/н 11.10.2000 Державна виконавча служба у Дніпропетровській області, об`єкт обтяження буд. [ADDRESS] , власник [PERSON] , реєстраційний номер обтяження № 4549790, заявник Верхньодніпровська ДНК; крім того тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4873827, зареєстровано 26.04.2007 за № 4873827 реєстратором: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: договір застави б/н, 22.06.1998 приватний нотаріус Федорянка, об`єкт обтяження: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , причина відсутність коду: архівний запис. З довідки № 8641 від 16.06.2025 вбачається, що [PERSON] не є стороною будь-яких виконавчих проваджень, що підтверджується також довідкою № 92422 від 25.06.2025, виданою в.о. начальника Верхньодніпровського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» за № 17842903, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є приватною власністю у частці 1/1 [PERSON] на підставі ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2008 р. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.\~321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Разом з тим позивач обмежена у реалізації своїх прав щодо майна, у зв?язку з накладеним арештом на це нерухоме майно. За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності обтяжень накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття обтяження з майна на підставі архівного запису. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., покласти на позивача.

Outcome: approved