Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

15.01.2025 року АТ ОТП БАНК звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості в сумі 79 873 грн 57 коп із відповідачів, яка виникла за кредитним договором №2038534042 та договором поруки SR_2038534042. Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що 24.12.2021 року між банком та [PERSON] було укладено договір, за мовами якого, позичальник отримав кредитні кошти в сумі 114850 грн, під 19,99% річних, строком до 26.12.2026 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24.12.2021 року між АТ ОТП БАНК та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель, взяв на себе зобов`язання відповідати за повне своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед банком. Оскільки взяті на себе зобов`язання відповідачами в повному обсязі не виконувалися, станом на 12 січня 2024 року їх заборгованість перед АТ ОТП БАНК становить 79873 грн 57 коп., з яких: 75348 грн 68 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4524 грн 89 коп. заборгованість за відсотками. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити, стягнувши з відповідачів в солідарному порядку виниклу заборгованість. 24.03.2025 року представником відповідача Лазарук Л.М. до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що у підписаній анкеті-заяві, яку підписала відповідачка не зазначений розмір процентів за користування кредитними коштами, наданий витяг з тарифів обслуговування кредитної картки не є належним доказом, надані позивачем правила надання банківських послуг не є складовою частиною кредитного договору. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вимоги викладені у позові підтримав у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Обласов С.А. та представник відповідача [PERSON] адвоката Пузін Д.М., яким суд задоволив клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоканференції поза межами приміщення суду. Проте в призначений час адвокати до відеоконференції не приєдналися, причини не повідомили. Відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справ докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 24.12.2021 року між АТ ОТП БАНК та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038534042, за умовами якого позичальниця отримала кредитні кошти в сумі 114 850 грн на споживчі цілі (п.1.1 Договору) під 19,99% річних (п.1.2 Договору) строком до 24.12.2026 року (п.1.1 Договору). Позичальницю було ознайомлено із графіком платежів (а.с.14), паспортом споживчого кредиту (а.с.16), свідченням чого є її підпис на вказаних документах. Для забезпечення належного виконання позичальницею взятих на себе зобов`язань за кредитним договором 24.12.2021 року між АТ ОТП БАНК та [PERSON] було укладено договір поруки SR_2038534042, за умовами якого, поручитель зобов`язувався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобов`язань, а саме в строк до 26.12.2026 року повернути кредитні кошти в сумі 114 850 грн, сплатити відсотки в розмірі 19,99 % річних. Відповідно до меморіального ордеру №40738549 від 24.12.2021 року [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 114850 грн за кредитним договором №2938534042 (а.с.20). Оскільки відповідачі, взяті на себе зобов`язання виконували неналежним чином, станом на 12.07.2024 року утворилася заборгованість в сумі 79873 грн 57 коп., з яких: 75348 грн 68 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4524 грн 89 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~ У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України Про споживче кредитування кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Згідно ч.2 цієї статті до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. \~ \~ \~ \~ Наявні у справі докази, зокрема, заява-анкета на отримання кредиту (а.с.17), паспорт споживчого кредиту (а.с.16), графік платежів додаток №1 до договору споживчого кредиту (а.с.14-15) містять підписи [PERSON] , а тому суд, критично ставиться до доводів представника відповідача, що остання приєднуючись до Умов і правил надання банківських послуг, була ознайомлена із процентною ставкою, оскільки це спростовується наявними у справі доказами. Умови укладеного кредитного договору є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги кредитора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч.1,2 ст.554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на встановлені в судовому засіданні суд, приходить до висновку, що наявну заборгованість за кредитним договором №2038534042 слід стягнути в солідарному порядку і з поручителя [PERSON] . Судові витрати по справі становлять 3028 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути по 1514 грн з кожного із відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved