Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

17 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: скасування арешту та заборони на відчуження всього нерухомого майна [PERSON] , що накладені на підставі постанови державного виконавця. В обґрунтування позову зазначив, що він є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] . При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини він отримав відмову, оскільки на майно спадкодавця накладено арешт на підставі постанови державного виконавця. Відповідач повідомив, що виконавче провадження на підставі якого було накладено арешт на майно спадкодавця, знищено, а тому відсутня можливість скасувати арешт. Оскільки на даний час немає підстав для утримання спадкового майна під арештом, а механізм позасудового захисту права відсутній, позивач змушений звернутися до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив . Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] та він є батьком [PERSON] . На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що на підставі постанов державного виконавця ВДВС Очаківського МРУЮ накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 10677849 від 29 грудня 2010 року та 10713782 від 14 січня 2011 року (а.с. 12-13). Право на судовий захист гарантується Конституцією України (стаття 124). Стаття 16 Цивільного кодексу України містить перелік способів захисту цивільних прав, який не є вичерпним. Інститут права власності захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності будь-якої заборгованості померлого [PERSON] .. Разом із тим, арешт та заборона відчуження майна, накладені у 2010 та 2011 роках на майно особи, яка померла у 2021 році, є непропорційним обмеженням майнових прав позивача. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи немає. З урахуванням викладеного, а також того, що наявність обтяжень речових прав на майно померлого перешкоджають позивачу реалізувати свої права на спадщину, і жодних відомостей, які б вказували на існування невиконаних боргових зобов`язань спадкодавця перед конкретною фізичною чи юридичною особою або пред`явлення майнових вимог до позивача немає, суд задовольняє позов повністю, судові витрати відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved