Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 11 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір про надання кредиту № 433594-КС-002, шляхом його підписання позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зміст та умови договору складають Пропозиція (оферта) укласти договір № 433594-КС-002 про надання кредиту від 11.12.202, прийняття (акцепт пропозиції (оферти) укласти договір № 433594-КС-002 про надання кредиту від 11.12.2021, договір № 433594-КС-002 про надання кредиту від 11.12.2021, паспорт споживчого кредиту, Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 24 тижні, з остаточною датою повернення кредиту 02.06.2022, зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,07766643 % за кожен день користування, комісії за надання кредиту в сумі 1500 грн. 00 коп. Вказує, що ТОВ «Бізнес позика» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок, вказаний позичальником в його особистому кабінеті. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Станом на 08 серпня 2025 року заборгованість за кредитом становить 27633 грн. 13 коп., з яких: 10000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 16596 грн. 58 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, 1036 грн. 55 коп. - заборгованість за комісією. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 27633 грн. 13 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7\~ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до задоволення частково. Статтею 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~до ст. 628 ЦК України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям\~ Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону \~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» \~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно із п. 1-1, п. 11 ч. 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Умови договору про споживчий кредит мають містити відомості, визначені частинами першою та другою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що 11 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено електронний договір № 433594-КС-002 про надання кредиту на умовах, зазначених у пропозиції (оферті) укласти договір про надання кредиту від 11.12.2021, яка була акцептована відповідачем 11.12.2021. За умовами цього договору [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 24 тижні, до 28.05.2022, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,07766643 % в день, 1500 грн. комісії за надання кредиту та зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним згідно графіку, визначеному у паспорті споживчого кредиту, у термін до 28.05.2022. Наведене підтверджується пропозицією (офертою) укласти договір № 433594-КС-002 про надання кредиту від 11.12.2021, прийняттям (акцепту пропозиції (оферти) укласти договір № 433594-КС-002 про надання кредиту від 11.12.2021, договором № 433594-КС-002 про надання кредиту від 11.12.2021, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором, та в яких він зазначив номер особистого електронного платіжного засобу для перерахування кредитних коштів. Підтвердженням щодо укладення сторонами зазначеного кредитного договору є надана позивачем візуальна форма послідовності дій клієнта, анкета клієнта, фото-верифікації суб`єкта кредитної історії [PERSON] . Вказане свідчить про ознайомлення відповідача з умовами договору та належне укладення зазначеного кредитного договору, шляхом проставляння сторонами електронного цифрового підпису. Таким чином, між сторонами було досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно зі ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується анкетою клієната, в якій позичальником зазначено номер банківської картки для перерахунку коштів, квитанцією від 11.12.2021 про перерахування кредитних коштів у сумі 10000 грн. на рахунок позичальника [PERSON] , розрахунком заборгованості. \~ \~ \~ \~Із наданого суду розрахунку заборгованості за Договором № 433594-КС-002 вбачається, що відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 433594-КС-002 на загальну суму 2080,00 грн. У встановлений договором строк відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. Станом на 08 серпня 2025 року прострочена заборгованість за кредитом становить 27633 грн. 13 коп., з яких: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16596 грн. 58 коп. заборгованість за нарахованими процентами, 1036 грн. 55 коп. - заборгованість за комісією, що підтверджується наданим суду розрахунком та довідкою про стан заборгованості. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд дійшов висновку, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання за кредитним договором№ 433594-КС-002 від 11.12.2021 року не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув. Разом із тим із кредитного договору вбачається, що позичальник [PERSON] зобов`язався також сплатити комісію за надання кредиту в сумі 1500 грн. 00 коп. (п. 1 договору № 433594-КС-002 про надання кредиту). Однак, надання кредиту є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою зі сторони позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інстрменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостйною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, наведене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 1048,\~та ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Таким чином суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 26596 грн. 58 коп., з яких 10000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 16596 грн. 58 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Встановлено, що витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2422 грн. 40 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (26596 грн. 58 коп. х 100) : 27633 грн. 13 коп. = 96,25 %, тобто позов задоволено на 96,25 %. Розмір судового\~збору,\~що підлягає\~стягненню з\~відповідача,\~складає:\~2422\~грн.\~40\~коп.\~х 96,25\~%\~=\~2331\~грн.\~56\~коп.,\~тобто з\~відповідача підлягає\~стягненню на\~користь позивача\~2331\~грн.\~56\~ коп.\~судових витрат\~зі сплати\~судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial