Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник позивача подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що\~ між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 23.12.2024 укладено Кредитний договір (оферти) №23.12.2024-100000253 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі\~10000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.12.2024, строком на 140 днів. Дата повернення\~11.05.2025. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 12.08.2024 утворилась заборгованість в розмірі 28346,01 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10000,00 грн., процентів \~12600,00 грн, комісії 746,01 грн та неустойки 5000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Тому, позивач і звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 12 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, яке відкладено до 18 листопада 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно письмової заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Крім того, про судове засідання повідомлялася на сайті Судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі ст.\~280\~ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 23.12.2024 укладено Кредитний договір (оферти) №23.12.2024-100000253 (а.с.50-53). Відповідно до довідки про електронний переказ коштів, номер транзакції в системі іPау.ua 603563937, ТОВ «Споживчий центр» надано [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн (а.с.23). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №23.12.2024-100000253 від 23.12.2024 за період з 23.12.2024 по 11.05.2025 заборгованість [PERSON] складає у розмірі 28346,01 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10000,00 грн., процентів \~12600,00 грн, комісії 746,00 грн та неустойки 5000,00 грн (а.с.24). Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права і інтереси ТОВ «Споживчий цент» Згідно з п. 3.1. Пропозиції за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1 Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80XX-XXXX-9419. Згідно п. 4.3 Днем надання Кредиту\~вважається:\~списання відповідної\~суми коштів\~з рахунку\~Кредитодавця ,\~а днем\~погашення Кредиту/сплати\~платежу \~день надходження\~коштів у\~касу Кредитодавця\~готівкою або\~зарахування на\~поточний рахунок\~Кредитодавця,\~що підтверджується\~випискою з\~поточного рахунку\~Кредитодавця.\~У випадку,\~якщо дата\~ініціювання платіжної\~операції з\~надання Кредиту\~не співпадає\~з датою\~завершення цієї\~платіжної операції\~з надання\~Кредиту,\~днем/датою\~надання Кредиту\~є дата\~ініціювання цієї\~платіжної операції,\~якщо платіжна\~операція була\~завершена (навіть\~у випадку\~її завершення\~в пізнішу\~дату).\~Неможливість завершення\~ініційованої Кредитодавцем\~платіжної операції\~з надання\~Кредиту не\~з вини\~Кредитодавця є\~скасувальною обставиною\~та призводить\~до припинення\~прав і\~обов`язків сторін\~за даним\~Договором,\~включаючи обов`язок\~Кредитодавця з\~надання Кредиту.\~Неможливість видачі\~Кредиту готівкою\~у зв`язку\~з нез`явленням\~Позичальника для\~її отримання\~у Дату\~надання/видачі\~кредиту,\~зазначену в\~Заявці,\~є скасувальною\~обставиною та\~призводить до\~припинення прав\~і обов`язків\~сторін за\~даним Договором,\~включаючи обов`язок\~Кредитодавця з\~надання Кредиту.\~У випадку\~настання вказаних\~скасувальних обставин\~даний Договір\~є розірваним\~та припиненим\~з Дати\~надання/видачі\~кредиту,\~зазначеної в\~Заявці У\~випадку перерахування\~коштів Позичальником\~на поточний\~рахунок Кредитодавця,\~Позичальник зобов`язаний\~забезпечити надходження\~коштів на\~останній день\~строку сплати\~платежу.\~Сторони домовились,\~що зобов`язання\~за договором\~можуть виконуватись\~як шляхом\~перерахування одного,\~так і\~шляхом перерахування\~декількох платежів,\~однак з\~дотриманням строків\~та інших\~умов виконання\~зобов`язань,\~встановлених договором. Згідно\~зі ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. ч. 1,2\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн. та процентів \~12600,00 грн. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Варто зазначити, що\~Закон України «Про електронні довірчі послуги»\~(надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою\~статті 11 Закону\~встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6\~ст.11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою\~статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1\~ст.12 Закону\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем в інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації в інформаційній системі Кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року(ів). [PERSON] 23.12.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, Паспорт споживчого кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 10000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору. Отже, факт укладення договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 10000 грн суд вважає доведеним повністю. Згідно із п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, нарахування комісії не суперечить закону та підлягає стягненню із боржника. Водночас суд не погоджується із нарахування позивачем неустойки за неналежне виконання зобов`язання боржником. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як зазначалося, кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) виклав тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21, 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23. Отже, суд вважає, що нарахування позивачем неустойки у розмірі 5000,00 грн є неправомірним, а тому задоволенню не підлягає. З огляду на встановлене позов ТОВ «Споживчий центр» підлягає частковому задоволенню в розмірі 23346,01 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12600,00 грн заборгованість за відсотками, 746,01 грн заборгованість за комісією. Відповідно до змісту\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог\~Цивільного кодексу, а згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. п. 1 та 3\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або\~законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно\~зі ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 82 %, тому з відповідача на користь позивача слід пропорційно стягнути 1986 грн 37 коп., сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: partial