Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У грудні 2021 позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 82903,34 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.11.2018 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1397/18-Тз/Х/01, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або зниження транспортного засобу «Kia Sportage», реєстраційний номер [NUMBER] . 31.10.2020 у м. Харкові,по вул. Мирна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 61063 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення\~ПДР\~водієм автомобіля ВАЗ 61063 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У зв`язку з названою подією, згідно Висновку щодо вартості матеріального збитку №496/11-20, наданого СОД ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 104778,64 грн., проте відповідно до рахунку ПАТ «Завод Фрунзе» загальна вартість відновлювального ремонту склала 82903,34 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, страхових актів, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування на підставі Рахунку ПАТ «Заод Фрунзе та рахунку-фактури ФОП [PERSON] у розмірі 82903,34 грн. Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 61063 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП була застрахована ТДВ «Міжнародна страхова компанія». ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулися із претензією до ТДВ "Міжнародна страхова компанія" про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП 31.10.2020р. ТДВ "Міжнародна страхова компанія" повідомили ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв?язку із відсутністю належних правових підстав для такої виплати. Зокрема, водій [PERSON] на дату ДТП 31.10.2020 керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керуванням таким автомобілем, таким чином порушуючи п.2.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином, за страховим полісом ЕР- 189828489 була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, однак [PERSON] до таких осіб не належить у зв?язку із відсутністю діючого посвідчення водія. Враховуючи викладеного позивач має право зворотної вимоги відшкодувати заподіяну шкоду внаслідок ДТП до [PERSON] на суму 82903,34 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі повторної неявки відповідача просив винести заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування). Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7\~ст. 178ЦПК України\~строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» і [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1397/18-Тз/Х/01 вфід 29.11.2018, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну майну в розмірі 586450,00 грн при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Kia Sportage», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Дзержинського районного суду від 26.11.2020\~притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (триста сорок грн.) на користь держави, відповідно до змісту якої [PERSON] 31.10.2020 о 16-00 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ 61063 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Мирна в м. Харкові, при виїзді на перехрестя з вул. Весела, не надав перевагу в русі автомобілю Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , який рухався з правого боку по вул. Весела, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 02.11.2020 на адресу ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку звернувся [PERSON] . Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про страхування» страхування -це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до пункту 1.4 статті 1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон)особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно розрахунку сума страхового відшкодування становить 79213,34 грн. та 3690,00 грн. За положеннями частини першої статті 22\~Закону України\~від01липня\~2004\~року «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплатило на користь Завод ім.. Фрунзе та ФОП [PERSON] \~страхове відшкодування в сумі 79213,34 грн. та 3690,00 грн. відповідно. Виплата страхового шкодування була здійснена ПРАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку, розрахунку суми страхового відшкодування від 23.11.2020 та страхового акту №006.02739620-1 від 23.11.2020, розрахунку суми страхового відшкодування від 27.11.2020 та страхового акту №006. 02739620-2 від 27.11.2020, факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №63449485 від 24.11.2020 та платіжним дорученням №64458667 від 30.11.2020. Відповідно до пункту «б» ст. 38.1.1.Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Наведеною нормою передбачено право страховика на звернення з регресним позовом до визначеного кола суб`єктів і саме за наявності передбачених цією статтею умов. ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулися із претензією до ТДВ "Міжнародна страхова компанія" про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП 31.10.202. ТДВ "Міжнародна страхова компанія" повідомили ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв?язку із відсутністю належних правових підстав для такої виплати. Зокрема, водій [PERSON] на дату ДТП 31.10.2020 керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керуванням таким автомобілем, таким чином порушуючи п.2.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином, за страховим полісом ЕР- 189828489 була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, однак [PERSON] до таких осіб не належить у зв?язку із відсутністю діючого посвідчення водія. Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 01.06.2021 №31/20-1886, відповідно до облікових даних ЄДР МВС щодо оформлення посвідчення водія на ім`я [PERSON] , 1983 р.н. відсутня. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~ЗакономУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Частиною першою статті 1166\~ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2\~статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1\~статтею 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. 15.06.2021 позивачем було направлено відповідачу претензію про відшкодування завданої майнової шкоди. У зв`язку з тим, що відповідач на момент настання ДТП керував транспортним засобом без права на таке керування, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Отже, з відповідача\~на користь Приватного\~акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» підлягає стягненню сума завданої майнової шкоди в розмірі 82903,34 грн. Згідно зі ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів належне виконання позивачем своїх зобов`язань та порушення зобов`язання відповідачем. З наданих позивачем доказів, які не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності, підтверджено заборгованість відповідача перед позивачем. Відповідач, всупереч вимогам\~ст. 81 ЦПК України, не надав власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними належними та допустимими доказами. З огляду на викладене та враховуючи, що позивач, здійснивши виплату на користь потерпілого, виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який керував транспортним засобом без права на таке керування, а тому у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення в порядку регресу витрат. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З поданих позивачем разом з позовною заявою доказів вбачається, що під час розгляду даної справи позивачу надавалася правнича допомога адвокатом Даниловим Анатолієм Григоровичем, що підтверджується такими доказами: Договором № 280921 про надання юридичних послуг від 28.09.2021, Актом виконаних робіт №006.0273690 від 14.12.2021 до Договору № 280921 , рахунком від 14.12.2021 та платіжним дорученням №73441468 від 16.12.2021. Згідно з Актом виконаних робіт №006.0273690 від 14.12.2021 виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги: визначення підсудності, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз діючого законодавства, підготовка позовної заяви вартістю 7000,00 грн. В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Даниловим Анатолієм Григоровичем №642. Відповідно до частини першої\~статті 134 ЦПК України\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу складає 8000,00 грн, та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі. Таким чином позивачем виконано вимоги ч. 1 ст.\~134, ч. 8 ст.\~141 ЦПК України. Згідно зі\~статтею 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. За пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі\~Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги\~домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~передбачено, що представництво\~вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги\~види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Окрім того, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оцінюючи надані позивачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом Даниловим Анатолієм Григоровичем, зазначені у Акті виконаних робіт №006.0273690 від 14.12.2021, відповідають критеріям дійсності та необхідності, однак при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд також виходить з того, що зазначена справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Категорія справ про стягнення заборгованості, враховуючи предмет та підстави позову, сталість законодавство та судової практики щодо цих правовідносин, не є спором значної складності та не потребує дослідження великого обсягу доказів. На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивач послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved