Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

26.08.2025 адвокат Гелецька Л.П. в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що з січня 2025 року позивач з відповідачкою разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, спільне подружнє життя між ними не склалося, кожен із них живе своїми інтересами, шлюб має виключно формальний характер, просила не надавати сторонам строку для примирення, розірвати шлюб між ними. Ухвалою судді від 29.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, 19.11.2025 представник позивача - адвокат Гелецька Л.П. подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності позивача та його представника (а.с.22). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за її відсутності чи відзиву (заперечення) відповідачка не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. За таких обставинах суд визнає неявку відповідачки не поважною та розглядає справу за її відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долученого до справи свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та копій свідоцтв про народження (а.с.5, 9-10) видно, що сторони зареєстрували шлюб 25.06.2013 у Виконавчому комітеті Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 07, в шлюбі мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , через розбіжності у поглядах на шлюб та сім`ю, сімейні відносини між ними зіпсувались, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо майна, а також стосовно місця проживання дітей немає. Представник позивача, як убачається із змісту позову просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї позивача з відповідачкою неможливе та суперечить інтересам позивача, просить не надавати строк для примирення, оскільки з січня 2025 року вони проживають окремо, подружніх обов`язків не виконують. Шлюб має виключно формальний характер. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивача до збереження шлюбу порушуватиме його права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем, враховуючи його прохання при подачі позову.

Outcome: approved