Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Представник позивача - адвокат Бардошевська Т.І. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, де у них народилася дитина, яка проживає разом з позивачем. Вказує, що відповідач раніше сплачував аліменти на утримання доньки, проте, наразі повідомив, що буде сплачувати аліменти лише за рішенням суду та припинив добровільну сплату аліментів. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Ухвалою від 04.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково та просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 3000,00 грн. У письмових поясненнях вказала, що відповідач не має жодного рухомого або нерухомого майна набутого після розірвання шлюбу з позивачем, тому матеріальне становище відповідача не покращилось. Крім того, на утриманні відповідача також знаходиться непрацездатна матір, яка потребує постійного медикаментозного лікування. Звертає увагу, що у відповідача та позивача абсолютно здорова донька. Відповідач прагне спілкування з нею, тому регулярно її навідує. Також просить суд врахувати ту обставину, що законодавець в рівних частках покладає обов`язок по утриманню дитини на обох батьків, а не лише на відповідача. Тому саме позивач повинна довести факт щомісячного здійснення витрат на утримання дитини у подвійному розмірі аліментів, які вона просить стягнути з відповідача, оскільки позивач зобов`язана в тій же мірі нести витрати на утримання спільної дитини. За відсутності підтвердження понесених щомісячних витрат в розмірі 12000,00 грн. позовна заява не може бути задоволена судом через безпідставність та необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення аліментів саме в заявленому розмірі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.05.2025, справа № 296/3509/25 (а.с.5-6). [PERSON] та [PERSON] записані батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до довідки ПП «Євро Сервіс Плюс» №68 від 30.07.2025 року позивач [PERSON] проживає разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно договору оренди від 04.12.2024 року позивач [PERSON] є орендарем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-26). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1, 2 ст. 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує потребу дитини в одержанні аліментів, матеріальне становище відповідача, те, що відповідач є особою працездатного віку та дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної малолітньої дитини сторін, однак вважає, що розмір аліментів, який заявлений позивачем, є завищеним та таким, що за встановлених обставин справи не відповідає вимогам розумності та справедливості. У той же час позивач не надала жодних доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 6000,00 гривень щомісячно. Суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, відсутність у відповідача сталого доходу, а також неподання позивачем інших доказів на підтвердження заявлених вимог, та за такого вважає, що позов підлягає частковому задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн щомісячно, до повноліття дитини, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 20.08.2025. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку. Щодо посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, суд зазначає наступне. Згідно статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Відповідач вказує, що його мати є непрацездатною особою, однак не наводить жодних підстав та не зазначає доказів на підтвердження того, що вона потребує матеріальної допомоги саме відповідача. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Також суд звертає увагу, що згідно ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Також, у разі зміни обставин, які існували на час ухвалення рішення, зокрема матеріального чи сімейного стану, погіршення чи покращення стану здоров`я, розмір аліментів може бути збільшено чи зменшено. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial