Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Заочним рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 30 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ заборгованість за кредитним договором №174380 від 27.01.2021 року в розмірі 10440 грн. 00 коп., з яких: 2000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8440,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами, а також витрати за сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. 19 листопада 2025 року до Кролевецького районного суду Сумської області надійшло клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» - Пархомчука Сергія Валерійовича про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить суд прийняти додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на викладене, суд визнає, що позивачем було дотримано вимогу ч. 8 ст.141\~ЦПК України щодо строку подання заяви про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, попри те, що відповідна позовна вимога (про стягнення витрат на правничу допомогу) у прохальній частині позову не зазначена і фактично не була заявлена у даній справі, однак у подальшому ця вимога була заявлена позивачем та надано відповідні докази. В обґрунтування вимоги про ухвалення додаткового судового рішення в матеріалах справи містяться: копія договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року та додаткової угоди №1 до договору (а.с.11-12, 13), акт про отримання правової від 03.06.2025 року, згідно якого вартість послуги з правової допомоги під час підготовки на направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №174380 від 27.01.2021 року (з детальним описом наданих послуг) становить 10500 грн. (а.с.78), рахунок від 03.06.2025 року згідно договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року (а.с.84) та платіжна інструкція №39145 від 03.06.2025 року (а.с.83). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500 грн. є непропорційними до ціни позову 10440,00 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи предмет спору та складність розгляду справи, зокрема те, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, адвокат не приймав участі в судових засіданнях, з урахуванням неспівмірності вказаних витрат до ціни позову, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, а тому вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення у розмірі 2000 грн. Отже, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 2000 грн. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved