Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

28.07.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) із відповідачем [PERSON] в період часу з 2015 року по 2023 рік у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] . Реєстрація народження дитини проведена Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відповідно до актового запису № 234 від 22 листопада 2017 року. Враховуючи, що на момент народження дитини позивач та відповідач не перебували у шлюбі, у відомостях про батька було вказано « [PERSON] », зі слів матері, хоча в дійсності біологічним батьком є позивач [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька було внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Разом з тим, внести зміни до актового запису про народження дитини є можливим лише за умов визнання та підтвердження батьківства. На даний час сторони спільно не проживають, позивач визнає своє батьківство щодо доньки. Додатково було проведено молекулярно-генетичне експертне дослідження на батьківство, яке підтвердило, що позивач [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] просить визнати його батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язати Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , № 234 від 22.11.2017, вказавши його батьком дитини. Ухвалою суду від 31.07.2025 відкрито провадження у справі № 141/651/25 та призначено підготовче судове засідання на 28.08.2025, до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Також ухвалою суду від 31.07.2025 витребувано у Тетіївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . 20.08.2025 на виконання вимог ухвали суду від 31.07.2025 до суду від Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 28.08.2025, було оголошено перерву до 23.09.2025, у зв`язку із задоволенням усного клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи. У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 23.09.2025, було оголошено перерву до 23.10.2025, у зв`язку із необхідністю подачі сторонами додаткових документів по справі № 141/651/25. Також протокольною ухвалою, постановленою в підготовчому судовому засіданні 23.09.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/651/25 на тридцять днів з ініціативи суду. Ухвалою суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження у справі № 141/651/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2025. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання в черговий раз не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. Натомість, 24.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук О.О. надійшла заява № 771/30.5-25 від 24.09.2025 про розгляд справи № 141/651/25 без участі представника Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заперечень проти позову не мають. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з`ясувавши думку позивача та відповідача, з урахуванням конкретних обставин справи № 141/651/25, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення третьої особи про час, день та місце розгляду справи, доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/651/25 за відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В судовому засіданні 18.11.2025 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також просив суд судові витрати залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи № 141/651/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.11.2017 Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що 22.11.2017 складено відповідний актовий запис № 234. В графі «Батько» міститься запис [PERSON] . Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00052904794, сформованого 08.08.2024 Тетіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 22.11.2017 за № 00136867526 Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано актовий запис № 234 від 22.11.2017 про народження [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька - [PERSON] , громадянство: Україна. Відомості про матір: [PERSON] , [INFO] , громадянство: Україна. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Згідно акту про спільне проживання №235/02.00.2-17, складеного 21.07.2025 в присутності старости Скоморошківського старостинського округу О. Мартинюка, депутата Оратівської селищної ради Гроха В.П., головного спеціаліста з питань організації надання адміністративних послуг селищної ради Білецької О.І. та сусіда-свідка [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , у період з 2015 року по 2023 рік проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] , яка проживає по теперішній час разом з батьком, [PERSON] . Як убачається з довідки № 292, виданої 28.08.2025 Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації № 6 (Оратів), [PERSON] , [INFO] , жителька с. Човновиця, станом на 30.06.2025 на обліку не перебувала та не отримувала ніяких видів допомог згідно з чиним законодавством. Згідно витягів із військово-облікового документу, сформофаних у застосунках «Резерв +» та «Дія», військовозобов`язаний [PERSON] , [INFO] , має відстрочку до завершення мобілізації, тип відстрочки: п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дійсна до 28.08.2026. [PERSON] перебуває на обліку у [INFO] (Оратів), має інвалідність 3-ої групи (внаслідок загального захворювання). З висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 48979 від 14.07.2025 убачається, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Визначаючись щодо встановлених обставин справи та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 5 СК України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України (абзац 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3). В ст. 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац перчий ч. 1 ст. 135 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved