Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду через свого представника - Хлопкову Марію Сергіївну з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивувало тим, що 04.05.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 741520620 на суму 5000,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачкою умов договору щодо порядку повернення кредитних коштів. 28.11.2018 року між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01 . 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 741520620. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 741520620 від 04.05.2023 року на загальну суму 23 466,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 18 466,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом та судові витрати, що складаються зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без їх участі, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечують. Стислий виклад відзиву: Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнає, мотивуючи це тим, що жоден із наданих позивачем документів не доводить наявності зобов`язання перед ТОВ «Юніт Капітал» або будь-якими компаніями-попередниками. Про зміну кредитора відповідачку жодного разу не повідомляли, а про наявність цих компаній стало відомо лише після отримання копії позову. Надані позивачем розрахунки відображають взаєморозрахунки між «Манівео», «Таліон Плюс», «Онлайн Фінанс» та «Юніт Капітал» та не підтверджують наявність боргу саме між позивачем та відповідачем. Оскільки кредитний договір укладено 04.05.2023 р., тобто після перших двох договорів факторингу, тому право вимоги за цим кредитом не могло бути предметом цих договорів. На думку відповідачки позивач не довів: що право вимоги за кредитним договором було передано саме йому; що її повідомили про зміну кредитора; наявність будь-яких правових підстав стягувати з неї суму, що перевищує фактично отриманий кредит (5 000 грн). Факт отримання 5 000 грн від ТОВ «Манівео» у разі підтвердження банком свідчить лише про зобов`язання перед первісним кредитором, а не перед позивачем. Оскільки кредитний договір було укладено строком на 7 днів, то відповідачка заперечує проти суми 23 466 грн, що значно перевищує фактично отримані кошти та будь-яке стягнення відсотків понад строки, передбачені договором (не більше 30 днів), є безпідставним. Відповідачка заперечує те, що нею ніби то було сплачено 5 662,00 грн. Щодо виписки з особового рахунку та сертифікатів, то вони не містять підпису боржника, банківських реквізитів або печаток, не підтверджують фактичного перерахування коштів та суперечать фактичним даним та не є допустимими доказами. Виходячи з вищевикладеного, відповідачка просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Стислий виклад відповіді на відзив: Позивач не погоджується з вимогами відзиву та зазначає, що алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором, ним на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, які стягуються. Зокрема, містять таблиці з даними та обчисленнями, з яких можна зрозуміти яким чином отримано результат. відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України. Позивач звертає увагу суду, що в розрахунках заборгованості наданих попередніми кредиторами наявне балансове списання, що жодним чином не пов`язане з поверненням боржником коштів. Підписавши кредитний договір, шляхом підписання договору електронним підписом за подопомогою одноразового ідентифікатора, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (процентів та винагороди), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані. Відповідачкою не надано: власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема, доказів, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Позивач у відповіді на відзив обґрунтував доводи щодо законності набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором № 741520620 від 04.05.2023 р., укладеним із відповідачем, враховуючи, зокрема те, що усі укладені договори факторингу пов`язують перехід права вимоги саме із фактом підписання між сторонами Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. Оскільки відповідно до договору факторингу № 04/06/25-Ю, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Юніт Капітал», то останній не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги. Також, відповідачка у жодному разі не спростовує факт отримання кредиту та наявності зобов`язання щодо його сплати. Предметом спору відповідач вважає правильність визначення кредитора, якому належить виконати своє зобов`язання. Стислий виклад заперечення на відповідь на відзив: В своєму запереченні відповідачка, зокрема підтримала свою позицію викладену у відзиві. Та зазначила, що ТОВ «Юніт Капітал» не є належним кредитором відповідачки; передача прав вимоги не стосувалася її кредитного договору; Документи позивача не доводять наявності боргу; Сума позову перевищує фактично отриману суму; Відсотки та комісії нараховані без правової підстави; Відповідачка не отримувала повідомлення про зміну кредитора, тому не може бути зобов`язана перед ТОВ «Юніт Капітал». Стислий виклад додаткових пояснень на заперечення на відповідь на відзив: Позивач не згоден з доводами відповідачки, тому вважає за необхідне надати додаткові пояснення по даній справі. Позивач зазначає, що 04.05.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 741520620 шляхом підписання договору електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9JR76. Позивач звертає увагу суду, на те що відповідачка не зверталась до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій. В цілому відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є небажання сплачувати заборгованість. Також позивач обґрунтовує в своїх поясненнях факт переказів коштів за кредитним договором та зазначає, що [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», а саме того, що відповідні кошти не зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідачка не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Підписавши договір, [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Щодо права вимоги позивач наголошує, що важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого включений кредитний договір № 741520620 від 04.05.2023, укладений 13.06.2023, тобто через місяць після укладення кредитного договору. Зазначений Реєстр прав вимог містить вичерпну індивідуалізацію щодо предмета договору та ціни. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує сторона відповідача. Отже, укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] від 04.05.2023 р. не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 741520620 від 04.05.2023 р. передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином. Оскільки відповідно до договору факторингу № 04/06/25-Ю, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «Юніт Капітал», то останній не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги. Стислий виклад заперечення на додаткові пояснення: Відповідачка не заперечує проти укладення кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та отримання коштів, проте вона заперечує проти переходу права вимоги до інших осіб, оскільки її не повідомили про зміну кредитора, а позивач не довів, що саме він набув це право у законний спосіб, не довів належного переходу права вимоги. Також відповідачка, звертає увагу суду, що нарахування відсотків суперечить чинному законодавству. Стислий виклад додаткових пояснень на заперечення на додаткові пояснення: Отже, позивач вважає, що всі нараховані відсотки за користування кредитом здійснювались відповідно до умов, визначених сторонами в договорі. Аргументація щодо того, що проценти виникли через відсутність повідомлення про зміну кредитора та порядок сплати, є необґрунтованою, оскільки відсутність повідомлення не знімає з позичальника його обов`язків за кредитним договором. Більш того, з наданих розрахунків вбачається, що відповідачка не здійснювала жодних платежів на погашення заборгованості ані первісному кредитору, ані його правонаступникам. Враховуючи це, посилання на неналежне повідомлення не може бути підставою для оскарження нарахування процентів, оскільки це не звільняє відповідача від виконання його зобов`язань за договором. Також відповідачкою не надано жодних власних розрахунків заборгованості та доказів, щодо повернення кредиту у повному розмірі. Також щодо переходу права вимоги позивач посилається на доводи викладені в попередніх поясненнях. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 11.08.2025 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу направлено до Черкаського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю. 06.10.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 16.10.2025 року через Електронний суд від відповідача надійшов відзив. 22.10.2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 23.10.2025 року через Електронний суд від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив. 28.10.2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшли додаткові пояснення. 31.10.2025 року від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшла запитувана інформація. 03.11.2025 року від відповідача надійшло заперечення на додаткові пояснення. 13.11.2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшли додаткові пояснення. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 04.05.2023 року між ТОВ «манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 741520620 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору MNV9JR76, який було відправлено 04.05.2020 року 17:04:19 на номер телефону [NUMBER] та введено відповідачем 04.05.2023 року о 17:05:01. Згідно кредитного договору сторони погодили наступні умови кредитування: відповідачу надається кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5 000,00 грн. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5 000,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата - 11.05.2023 року, другий та решта траншів надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування. На момент укладення договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування - 11.05.2023 року, а саме протягом 7 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Основна сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору або дострокового припинення дії договору. Процентна ставка - фіксована; дисконтний період від дати видачі кредиту до 11.05.2023 року включно - 766,50 % річних або 2,10 % в день. У разі якщо позичальник вчинить описані в п 3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 11.05.2023 року проценти нараховуються за ставкою 766,50 % річних або 2,10 % в день. Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою - 1087,70 % річних або 2,98 % в день. За перші 7 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 5 735 грн 00 коп., що включають проценти - 735, 00 грн та тіло кредиту - 5 000,00 грн. Згідно п.11 договору строк дії договору набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Згідно п.12.4. договору Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та 04.05.2023 року перерахував відповідачці, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі - 5 000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Що підтверджується платіжним дорученням № 1152с252-0888-469b-9e22-a22412d1d15a від 04.05.2023 року, а також довідкою та письмовими поясненнями ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 02.12.2024 року. 31.10.2025 року АТ КБ «Приватбанк» надіслав суду запитувану інформацію, яка підтверджує, що на ім`я [PERSON] в банку емітувано платіжну картку № [NUMBER]. Також зазначено, що номер телефону [NUMBER] на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вищевказаною платіжною карткою не є фінансовим, проте вказаний номер телефону знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Додаткова надано виписку по особовому рахунку за період 04.05.2023 по 06.05.2023 року, яка містить зарахування 04.05.2023 року на суму 5 000,00 грн. Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про перерахування коштів на рахунок відповідача. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача наданою первісним позивачем, з 04.05.2023 року по 13.06.2023 року відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору та відповідно до розрахунку в нього сформувалась заборгованість в загальній сумі 10 503,00 грн, що складається із: 5 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 5 652,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 28.11.2018 року між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача наданою товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», з 13.06.2023 року по 27.05.2024 року відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору та відповідно до розрахунку в нього сформувалась заборгованість в загальній сумі 23 466,00 грн, що складається із: 5 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 18 466,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 27.05.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 741520620 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 741520620. В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до позивача права вимоги за кредитним договором № 741520620 від 04.05.2023 року позивач надав суду документи: договір факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, укладений між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; додаткову угоду № 19 від 28 листопада 2019 року до даного договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року; додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до даного договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року; додаткову угоду № 27 від 31 грудня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року; додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року; додаткову угоду № 32 від 31.12.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року; реєстр прав вимоги № 233 від 13.06.2023 року; протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 233 від 13.06.2023 року; акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 233 від 13.06.2023 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року; договір факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс»; реєстру права вимоги № 1 від 27 травня 2024 року; платіжну інструкцію № 6617 від 30.05.2024 року; договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, укладений ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Юніт Капітал»; реєстр боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року; акт прийому передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року; платіжна інструкція № 467 від 10.06.2025 року; платіжна інструкція № 468 від 10.06.2025 року; платіжна інструкція № 469 від 11.06.2025 року; платіжна інструкція № 470 від 11.06.2025 року; платіжна інструкція № 478 від 19.06.2025 року; платіжна інструкція № 479 від 19.06.2025 року; платіжна інструкція № 483 від 25.06.2025 року; Надані копії договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до [PERSON] за укладеним ним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитним договором. Позивач звертає увагу, фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. У цьому контексті, розуміється, що реєстр прав вимоги, до якого включений кредитний договір № 741520620 від 04.05.2023, укладений 13.06.2023, тобто через місяць після укладення кредитного договору. Зазначений Реєстр прав вимог містить вичерпну індивідуалізацію щодо предмета договору та ціни. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувало, а не було майбутнім. Позивач зазначає, що у період відступлень права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників) відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору, які додані до позовної заяви. Позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Згідно письмових пояснень, відповідачка не заперечує факту укладення договору, також не заперечує факту отримання коштів, проте станом на сьогодні на рахунки первісного кредитора не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідачки за кредитним договором. У зв`язку з цим у відповідачки, яка не виконала належним чином умови договору, сформувалась заборгованість в загальному розмірі 23 466,00 грн, що складається із: 5 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 18 466,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Дана позиція висловлена і в постановах Черкаського апеляційного суду Черкаської області від 18.09.2025 року у справі № 712/10824/24, від 04.09.2025 року у справі № 711/1466/25, від 14.08.2025 року у справі № 694/273/25. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Згідно Постанови ВСУ від 06 червня 2012 року, провадження 6-49 цс12, а також Постанови ВП ВС від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16 правова природа правовідносин за статтею 625 ЦК України не є відповідальністю та/або санкціями, а є способом компенсації втрат у зв`язку з неповерненням / не виплатою грошових коштів, а також платою за користування грошовими коштами, незалежно від вини боржника, та регулюються законом та/ або договором Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 04.05.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 741520620 та останній було надано кредитний ліміт першим траншом на суму 5 000,00 грн, з орієнтовною датою повернення, якою є дата закінчення дисконтного періоду - 11.05.2023 року, тобто 7 днів. Сторони погодили, що основна сума кредиту мала бути повернена не пізніше ніж протягом 30 календарних днів. Загальний строк кредиту протягом 5 років або до його дострокового розірвання договору. Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погодили, що проценти, які нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. [PERSON] не заперечує факту укладення договору із первісним кредитором, факту отримання коштів в сумі 5 000,00 грн та не заперечувала проти того, що вона не виконала умови договору та не повернула вчасно кредитні кошти та відсотки нараховані згідно договору. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що за наявними в матеріалах справи договорами факторингу, витягами з реєстрів боржників і прав вимог, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовуються твердження відповідача про те, що позивач не набув права вимоги до нього. Також суд зазначає. що не повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Так як, [PERSON] не виконала умови кредитного договору, не сплатила суму наданого кредиту та відсотки визначені договором, не надала необхідних доказів на підтвердження виконання умов договору, не надала власного розрахнку, тому станом на момент подання позову її заборгованість перед позивачем, складає 23 466,00 грн. Суд дослідивши в цілому матеріали позовної заяви, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, додаткові пояснення сторін, надані докази у справі прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, додаткова угода до нього № 25770728619 від 05.06.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги; свідоцтво адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреність адвоката. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 3 000 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 21588 від 30.07.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved