Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

В серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №706436 від 16.09.2021 у розмірі 31955 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 5000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову вказано, що 16.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір №706436 про надання споживчого кредиту в електронній формі за вільного волевиявлення відповідача в особистому кабінеті на офіційному вебсайті кредитодавця. Згідно з умовами укладеного кредитного договору ТОВ «Слон кредит» надало для [PERSON] кредитні кошти в розмірі 31250 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним згідно з графіком платежів, погодженим сторонами. Проте, [PERSON] не виконала належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. 28.08.2023 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, за яким ТОВ «Слон кредит» відступило для Товариства право вимоги за кредитним договором №706436 від 16.09.2021, а останнє набуло права вимоги до відповідача на суму боргу в розмірі 54291,77 грн, що складається з: 23573,15 грн заборгованості за тілом кредиту, 30718,62 грн заборгованості за відсотками. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2025 справу направлено до Полонськогог районного суду Хмельнгицької області за підсудністю. Ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницькоої області від 09.10.2025 року у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк для подання заяв по суті справи. Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем цінним листом 27.07.2025. За зареєстрованим місцем проживання відповідачці судом направлено копію ухвали про відкриття провадження,\~ яку вона отримав 14.10.2025, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, за згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК УКраїни, ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке. Встановлено, що\~ 16.09.2025 між\~ [PERSON] та ТОВ «Слон кредит» укладено договір № 706436 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 31250 грн на строк 1096 днів з кінцевим терміном повернення кредиту 16.09.2024, зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 25 % в день за перший день користування кредитом в сумі 6250 грн, за всі наступні дні користування кредитом 85 % річних (а.с.17-17-21 зворот). Кошти кредиту надаються позичальнику Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами поточного рахунку споживача: [NUMBER] в АТ «Аккорд Банк» (п.2.1. кредитного договору). За умовами укладеного кредитного договору [PERSON] зобов`язалася у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені цим договором. Вказаний договір підписаний сторонами. ТОВ «Слон кредит» виконало свої обов`язки за кредитним договором та надало для відповідача кредит в розмірі грн шляхом переказу на її поточний рахунку споживача: [NUMBER] в АТ «Аккорд Банк» 25000 грн, про що свідчать дані платіжного доручення №9144 від 16.09.2021 (а.с. 27). 28.08.2023 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, за яким ТОВ «Слон кредит» відступило для Товариства право вимоги за кредитним договором №706436 від 16.09.2021, а останнє набуло права вимоги до відповідача на суму боргу в розмірі 54291,77 грн, що складається з: 23573,15 грн заборгованості за тілом кредиту, 30718,62 грн заборгованості за відсотками (а.с.31-34), що підтверджено даними витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу (а.с.28). Факт оплати позивачем набутих прав вимог підтверджується копією платіжної інструкції №4565 від 28.08.2023 (а.с.26). Отже, у відповідності до умов зазначеного договору факторингу ТОВ «Діджи Фінанс» за плату прийняло належне ТОВ «Слон кредит» право вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема і до відповідачки. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 ст. 627 ЦПК України). Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1054 цього Кодексу). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти згідно умов договору. [PERSON] вільно обрала фінансову установу та звернулася до неї з метою отримання кредитних коштів, уклала договір №706436 від 16.09.2021 про надання споживчого кредиту, погодившись на його умови, проте свої зобов`язання за ним належним чином не виконала, не повернула кредит у повному розмірі у визначений строк, не сплатила проценти за користування ним, чим порушила вимоги, встановлені\~кредитним договором. Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу позивач є належним стягувачем заборгованості за кредитним договором №706436 від 16.09.2021 з відповідача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). На підтвердження розміру заборгованості по процентам позивачем надано розрахунок заборгованості із зазначенням щоденних нарахувань процентів та погашення по кредитному договору (а.с. 29). Надані позивачем\~докази підтверджують\~наявність у\~відповідачки за\~вказаним кредитним\~договором заявленої\~Товариством заборгованості\~в розмірі\~54291,77\~грн,\~що складається\~з:\~ 23573,15\~грн \~заборгованості за\~тілом кредиту,\~30718,62\~грн \~заборгованості за\~відсотками. Відповідачкою не надано доказів на спростування розміру заборгованості по кредитному договору, тому сд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості в заявленому позивачем розмірі підлягають до задоволення. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено повністю, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). Відповідно до ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6). У пункті 44 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, укладений з адвокатом Лівак І.М. та додаткову угоду № 706436 від 01.01.2025 до нього, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Лівак І.М., акт № 706436 від 30.05.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.07.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних вказаним адвокатом, відповідно до яких витрати на правничу допомогу склали 6000 грн. Відповідачкою клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, не співмірність таких витрат не доведено. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved