Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

29.09.2025 року в інтересах [PERSON] її представник-адвокат Рішко С.І. звернувся до суду з позовом про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) у майні КСП «Бескид» села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010473. Цей позов обґрунтовано таким. [PERSON] була членом колгоспу ім.Кірова с.Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Згідно з розпорядженням Міжгірської РДА колгосп ім.Кірова с.Нижній Студений було реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид». На підставі розпорядження Міжгірської РДА за [PERSON] було визнано право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Бескид» розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 621,00 грн. На підтвердження цього права [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010473, зареєстрований 26.02.1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №722. Однак, на даний час позивачка втратила оригінал Сертифіката №010473, про що в газеті «Верховина» за №30 (11181) від 18.09.2025 року було опубліковано відповідне оголошення про те, що загублений вищенаведений сертифікат та те, що його слід вважати недійсним. Хустська РДА повідомили позивачку про те, що у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати новий бланк сертифіката взамін втраченого та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). Позивачка зазначає, що підтвердження права на земельну частку (пай) для неї є важливим, оскільки надасть їй змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.10.2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі представника подав суду заяву про визнання позову. Відповідач Хустська районна державна адміністрація копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримала 01.10.2025 року, станом на 20.11.2025 року відзив на позовну заяву не подавала як і будь-які інші заяви та клопотання, строк для подачі відзиву сплив.\~\~\~\~ Оцінивши зміст позову, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно з листом Архівного відділу Хустської районної військової адміністрації від 28.10.2024 року №163/01-24 розпорядженням Міжгірської РДА №74 від 25.02.1993 року колгосп ім.Кірова реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид»; відповідно до протоколу загальних зборів КСГП «Бескид» КСП «Бескид» реорганізоване у сільськогосподарський виробничий кооператив «Бескид» (протокол №1 від 03.03.2000 року). Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №29-7-0.31-510/2-25 від 04.02.2025 року Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010473 по КСП «Бескид» с.Нижній Студений Міжгірського району виданий [PERSON] 26.02.1999 року за №722 на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197, розмір земельної частки (паю) 0,71 умовних кадастрових гектарів. Згідно з відповіддю Хустської районної військової адміністрації від 22.01.2025 №01-27/150 у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати новий бланк сертифіката взамін втраченого та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з оголошенням у газеті «Верховина» від 18.09.2025 року №30 (11181) втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010473 у майні КСП «Бескид», виданий на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197 на ім`я [PERSON] , його слід вважати недійсним. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Судом встановлено, що позивачці було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010473 як члену КСП «Бескид» на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197. Однак позивачка втратила оригінал зазначеного сертифіката, який вважається правовстановлюючим документом при реалізації нею права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до п.а) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищенаведені норми права та встановлені судом обставини, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved