Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 27748,13 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 6897,93 грн та трьох відсотків річних у розмірі 2124,39 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Позовні вимоги обгрунтувала тим , що між товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» та [PERSON] укладено Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Згідно з п. 2.1. Публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, ТОВ «ЧОЕК продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача на об`єкти, а Споживач оплачує Постачальнику вартість фактично спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» на виконання умов вказаного Договору постачало електричну енергію за адресою: [ADDRESS] . 31.03.2025 ТОВ «ЧОЕК» звернулось до Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «Чернівціобленерго» із запитом № 12.5/919 від 31.03.2025 щодо підтвердження інформації про те, що [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) включено до реєстру споживачів постачальника електричної енергії Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» та надати відомості про обсяги споживання електричної енергії за універсальною послугою в розрізі точок комерційного обліку даного Споживача у періоді вересень 2022-вересень 2023 (копія Запиту додається). Оператор системи розподілу електричної енергії листом № 17/3-02/1437 від 07.05.2025 підтвердив, що [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 09.2022 по 09.2023 включено до реєстру споживачів товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» за універсальною послугою та підтвердив обсяги споживання товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» на виконання умов вказаного Договору постачало електричну енергію за адресою: [ADDRESS] . Оскільки свої зобов`язання відповідач не виконує, на момент звернення до суду існує заборгованість за спожиту електричну енергію за період 09.2022-08.2023 на загальну суму 27 748,13 грн . Представник позивача в судове засідання не з`явився та спрямував на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином судовою повісткою за зареєстрованою адресою проживання. Про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення, виходячи з наступного. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15,16\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 року (яка опублікована на офіційному сайті НКРЕКП - ТОВ «ЧОЕК») надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. Позивач з 01.01.2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Чернівецької області, відповідно до п.2 ч.2 ст.62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії». У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом , автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Чернівецькій області ТОВ «ЧОЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п.13\~Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п.2 та п.4 постанови «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року №312. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням ст.ст.633,634,641,642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) - є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13\~розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Між позивачем та побутовим споживачем [PERSON] , що є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті. Згідно умов договору позивач постачає електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що у відповідача за період з вересень 2022 серпень 2023 року наявна заборгованість у розмірі 27748,13 грн. Однак, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування у розмірі 6897,93 грн та три відсотки річних у розмірі 2124,39 грн. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст.612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з положень\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц зазначила, що «стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц». Судом встановлено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобов`язання з оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, внаслідок чого позивач здійснив інфляційні нарахування та три відсотки річних . Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідач зверталася до позивача із заявою про відмову від отримання послуг, а також доказів на підтвердження внесення плати за отримані послуги. Крім того, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неотримання наданих послуг, або ж доказів отримання їх неналежної якості тощо. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved