Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач, ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом, шляхом подання його в системі «Електронний суд» до відповідача, [PERSON] , яким просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 07.11.2023 100002744 від 07.11.2023 у розмірі 18590,06 грн., з яких сума заборгованості по тілу кредиту - 13 000 грн, по процентам - 3640 грн, комісії 1950 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 07.11.2023 100002744 від 07.11.2023, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі - 13000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.11.2023, строком на 28 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 04.12.2023, період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Продовження строку на який надається кредит не передбачене. У позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1950 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду від 21.11.2025 року вирішено розгляд справи поводити в порядку заочного розгляду. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223\~ЦПК\~України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 07.11.2023 року укладено кредитний договір №07.11.2023-100002744. Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику надається кредит у сумі 13000 грн, на строк 28 днів з дати його надання, дата повернення - 04.12.2023 року без можливості пролонгації, процентна ставка - 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія за надання кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1950 грн, неустойка - 130 грн, що нараховується за кожен день невиконання чи неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5158-74XX-XXXX-3063. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Між позивачем та відповідачем укладено вищевказаний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Отже, кредитний договір був укладений в електронній формі. Факт перерахування позивачем коштів на рахунок, зазначений у кредитному договорі, підтверджується листом квитанцією 2388544645 від 07.11.2023. Станом на 25.09.2025 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 18590,06 грн, а саме: тіло кредиту - 13000 грн, проценти - 3640 грн, комісія - 1950 грн. Відповідно до п.5\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями\~7\~та\~8 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі\~ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначений Порядок укладення електронного договору. Відповідно до ч. 4\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять. Отже, оскільки відповідач фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку в повному обсязі не повернув, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості в сумі 18590,06 грн., з яких сума заборгованості по тілу кредиту - 13 000 грн, по процентам - 3640 грн, комісії 1950 грн. Крім того, відповідно до ст.141ЦПКУкраїни із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 2422,40. На підставі викладеного,

Outcome: approved