Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «ФК«Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначило, що 26.07.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №Z06.21813.005523243, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 74999,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно з п.п 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 74999,00 грн. строком на 26.07.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 101,8% (п.4 додатку №1до Договору кредиту). Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 74999,00 грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 року станом на 19.12.2023 (дата відступлення) заборгованість становить 215974,72 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 74215,46 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 54082,44 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 87676,82 грн. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконало в повному обсязі, та відповідно перерахувало суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняло права вимоги до за Кредитним договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11861032,61 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61 грн, та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку\~з не\~виконанням [PERSON] \~зобов`язань за\~Договором кредиту\~№Z06.21813.005523243\~від 26.07.2019,\~що станом\~на 19.12.2023\~року,\~відповідно до\~довідки розрахунку\~заборгованості складає\~215974,72\~грн.,\~з яких:\~заборгованості за\~основним боргом-\~74215,46\~грн.;\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками\~-\~54082,44\~грн.;\~заборгованість по\~оплаті за\~обслуговування кредиту\~-\~87676,82\~грн,\~позивач просить\~стягнути вказаний\~розмір заборгованості,\~а також\~суму сплаченого\~судового збору\~в розмірі\~3\~239,62\~грн.\~та судові\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 7000,00\~грн.У випадку неявки позивача або його представника в судове засідання, просив розглядати справу без участі позивача та його представників. Ухвалою суду від 05.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.11.2025\~від представника\~відповідача надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~зазначає,\~що проти\~задоволення позовної\~заяви в\~частині стягнення\~заборгованості по\~оплаті за\~обслуговування кредиту\~в сумі\~87676,82\~грн.\~заперечує,\~оскільки з\~пунктів 1.1.\~-\~1.4.\~Договору кредиту\~та страхування\~№Z06.21813.005523243\~вбачається,\~що Банк\~надав клієнту\~кредит на\~таких умовах:\~сума кредиту\~-\~74999\~грн.;\~процентна ставка\~та тип\~-\~21.99\~%\~річних;\~строк кредиту\~-\~60\~місяців.\~Просить суд\~врахувати,\~що умовами\~Кредитного договору\~не передбачено\~оплати за\~обслуговування кредиту,\~відповідно відповідач\~на такі\~умови не\~погоджувалась.\~До того\~ж,\~у Кредитному\~договорі не\~зазначено перелік\~додаткових та\~супутніх банківських\~послуг кредитодавця,\~які пов`язані\~з отриманням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~які надаються/надавались\~Відповідачу та\~за які\~банком встановлена\~комісія за\~обслуговування кредиту.Окрім того,\~згідно ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~кредитору забороняється\~встановлювати у\~договорі про\~надання споживчого\~кредиту будь-які\~збори,\~відсотки,\~комісії,\~платежі за\~дії,\~які не\~є послугою\~у визначенні\~цього Закону.\~Така умова\~договору є\~нікчемною.З виписки від 19.12.2023 доданої позивачем до позовної заяви вбачається, що Банк протиправно стягував з відповідача плату за обслуговування за кредитним договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 в загальному розмірі 16773,99 грн, у зв`язку з чим вважає, що заборгованість за основним боргом становить 57\~441,47 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 54082,44 грн., а всього 111523,91 грн. тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову до [PERSON] у стягненні заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту - 87676,82 грн. Також представник відповідача просить здійснювати розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог та їх заперечень, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 26.07.2019\~між Публічним\~акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~укладено договір\~кредиту та\~страхування №Z06.21813.005523243, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 74999 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги із щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Пунктом 1.4 Договору визначено, що банк надає кредит строком на 60 місяців. Згідно з п.п. 1.3 Договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 21,99% річних. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору кредиту, під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. додатку №1 за обслуговування як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки за подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту (Додатку №1 до договору кредиту та страхування №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019), платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору: відкриття пакету послуг-100 грн.; плата за обслуговування кредитної заборгованості -2,9% щомісячно від початкової суми кредиту (п.1 Додатку). Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 74999 грн. строком до 26.07.2024 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути кредит разом іншим платежами, згідно з умовами цього Договору, що відповідачем не заперечується. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, що вбачається з виписки від 19.12.2023 (а.с. 11-13). 19.12.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023 (а.с. 17-23). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (а.с. 24-26). Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував кошти на користь АТ «Ідея Банк» (а.с. 27,28). Відповідно до умов вказаного договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступив, а ТОВ «Оптіма Факторинг» прийняв зокрема права вимоги за кредитним договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023 (а.с. 29-33). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступаються в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді і надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (а.с. 29-33). Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11 861\~032,61 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11 861 032,61 грн. та відповідно було здійснено передачу реєстру боржників (а.с. 37). За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023 року, відповідно до договору факторингу №22/12-2023, перейшло право за Договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитним договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У абзаці 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За вимогами ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до розрахунку заборгованості, у [PERSON] виникла заборгованість за Договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 року, яка становить 215974,72 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом 74215,46 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 54082,44 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 87676,82 грн. (а.с. 13). Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнає частково та вважає, що позивачем в порушення приписів Закону України «Про захист прав споживачів» безпідставно нараховувалася заборгованість за комісією. Суд, дослідивши виписку по особовому рахунку відповідача щодо сплати кредиту за період з 26.07.2019 по 19.12.2023, вважає за необхідне зазначити наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. п. 1.4.2 п 1.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35 % від суми кредитку, зазначеної в п. 1.1 договору. Підписанням Договору позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь комісії, позивачем не доведено правомірності нарахування вищевказаної суми комісії, оскільки комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої, другої статі 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому суд ураховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, яка відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20. Ураховуючи, що позивачем не доведено правомірність нарахування комісії, суд вважає, що у стягнені з відповідача комісії в розмірі 87676,82 грн. слід відмовити. Крім того, відповідно до виписки по рахунку відповідача за договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 року банком зараховано кошти в рахунок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості з внесених коштів відповідача в рахунок погашення кредиту у розмірі 16773,99 грн., які підлягають зарахування до погашення основної заборгованості. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №Z06.21813.005523243 від 26.07.2019 року у розмірі 111523,91 грн., з яких: 57441,47 грн. заборгованість за тілом кредиту та 54082,44 грн. заборгованість за відсотками. В іншій частині позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024; копію додаткової угоди №1/1 до договору про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024; копію акту №1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 24.07.2025; копію платіжної інструкції від 24.07.2025, за змістом яких адвокат надав клієнту юридичні послуги на загальну суму 7000,00 грн.; копію свідоцтва по право на заняття адвокатською діяльністю. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3239,62 грн., що підтверджується платіжним документом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог (51,6%): судовий збір в розмірі 1 671,6 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3612 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial