Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

22 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина за законом. Позивачем [PERSON] було подано до Здолбунівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно архівного витягу з рішення сесії Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 10 листопада 1993 року №4 «Про передачу земельних ділянок приватну власність» [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га. На виконання вказаного рішення позивачкою було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та внесені дані до ДЗК щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2732 га, яка розташована в с. Лідаво Рівненського району Рівненської області кадастровий номер 5622687600:02:003:0412 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та внесені дані до ДЗК щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га, яка розташована в с. Лідаво Рівненського району Рівненської області кадастровий номер 5622687600:08:001:0059. Скористатись правом на спадщину на земельну ділянку не може, так як спадкодавцем було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки, площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства, тому вона звернулася до суду за захистом свого права на спадкове майно. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2500 га кадастровий номер 5622687600:08:001:0059 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2732 га кадастровий номер 5622687600:02:003:0412, що знаходяться в с. Лідаво Рівненського району Рівненської області. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву від 19.11.2025, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Здовбицької сільської ради Рівненської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду лист від 11.11.2025, яким просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 10 листопада 1993 року №4 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, що підтверджується копією архівного витягу з рішення від 10.09.2025 №890/04-01. [PERSON] помер [INFO] в с. Лідаво Рівненського району Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2024. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2025 виданого державним нотаріусом Ревою Л.Л. 16.07.2025, спадкоємцем на майно [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №6801583452025 від 30.09.2025, площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,2500 га, кадастровий номер 5622687600:08:001:0059 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 5101601062025 від 30.09.2025, площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,2732 га, кадастровий номер 5622687600:02:003:0412. Відповідно до ст.ст.\~328,\~392,\~1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328) та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3\~ст. 152 Земельного кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1\~ст. 1225 ЦК України. Згідно положень\~ст. 125 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до\~ст. 126 Земельного кодексу України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~ \~ \~ \~На підставі абз. 2 п. 1\~розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~(втратив чинність на підставі\~закону № 139V від 14 вересня 2006 року)\~є підставою\~для реєстрації\~права власності\~на земельні\~ділянки цих\~громадян або\~їх спадкоємців\~відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналогічна ситуація роз`яснена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із\~ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підставними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved