Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із вказаним вище позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 16.05.2024-100002449 в розмірі 26 240 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову вказує, що 17.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 16.05.2024-100002449 шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною договору. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 8 000 грн., строком на 112 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. Однак, відповідач умов договору щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 26240 грн., яка складається з: 8 000 грн.\~заборгованість за кредитом, 13 440 грн.\~заборгованість за процентами, 800 грн. комісії, 4 000 грн. неустойка. Оскільки відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник у позові вказав про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у в судовому засіданні позов визнав частково, а саме тіло кредиту 8000 грн. та комісію за видачу кредиту у розмірі 800 грн., у решті розміру заборгованотсі за відстоками та неустойкою заперечує. Вважає, що заявлений до стягнення розмір неустойки та відсотків нараховано з порушенням вимог законодавства. Не погоджується із розміром заборгованості. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) в електронній формі № 16.05.2024-100002449 , шляхом підписання електронним підписом заявки на отримання кредиту та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (одноразовий ідентифікатор за № Е326). Згідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000 грн., строком на 112 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту\~05.09.2024 року. В заявці від 17.05.204 року розмір сплати відсотків визначено наступним чином: фіксована процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено у односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту становить 10 % від суми кредиту та становить 800 грн. Неустойка: 80 грн., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.(п.13 заявки). Крім того вказано, що розмір відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми. Пунктом 3.1. договору передбачено, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. В пункті 3.2. договору вказано, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 4.1. кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача [NUMBER] . Згідно пункту 10.1 Договору, договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Договір діє протягом 1 року. На підтвердження перерахування коштів ТОВ «Споживчий центр» надано квитацію про перерахування коштів на рахунок картки [NUMBER] за допомогою сервісу «Liqpay в розмірі 8 000 грн. 17.05.2024 року. Відповідач у судовому засіданні не заперечив факт отримання кредитних коштів. На підтвердження розміру заборгованості ТОВ «Споживчий центр» надано довідку-розрахунок, за змістом якої заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 26 240 грн., яка складається з: 8 000 грн.\~заборгованість за кредитом, 13 440 грн.\~заборгованість за процентами, 800 грн. комісії, 4 000 грн. неустойка. Відсотки нараховані з 17.05.2024 року до 05.09.2024 року. Згідно частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України,якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. ст.525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 17.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням одноразового електронного підпису. На підставі укладеного договору відповідачем отриманий кредит шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок у розмірі 8 000 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами. Так на підтвердження здійснення переказу коштів відповідачу у розмірі 8 000 грн., позивач надав інформацію про перерахування суми кредиту за допомогою платіжних систем "Liqpay" на вказану у договорі банківську картку. Крім того відповідач у судовому засіданні не заперечив щодо отримання ним суми кредиту. Заперечуючи щодо вимог про стягнення заборгованості відповідач не згодний із розміром відсотків, неустойки. Тобто наявність зобов`язання у відповідача перед позивачем не оспорюються, відповідач не погоджується із розрахунком суми боргу. Втім відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження часткового погашення заборгованості. В той же час позивачем нараховані відсотки у межах погодженого у кредитному договорі строку кредитування 112 днів з 17.05.2024 року до 05.09.2024 року, тому підстави для їх зменшення відсутні. Разом із тим суд не погоджується у повній мірі за наданим позивачем розрахунком заборгованості в частині нарахованої неустойки. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість відповідача за неустойкою становить 4\~000 рн. Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Кредитний договір укладено 17.05.2024 року строком до 05.09.2024 року, тобто позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 4\~000 грн., яка утворилася внаслідок неналежного виконання умов договору в період дії воєнного стану, тому в частині стягнення такої неустойки слід відмовити. З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 22\~240 грн., яка складається з: 8 000 грн. - \~заборгованість за кредитом, 13 440 грн.\~заборгованість за процентами, 800 грн. комісії. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково на 84,75 %, а тому сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2\~052,98 грн. Враховуючи викладене, і

Outcome: partial