Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

07 серпня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.04.2023 № 993692 у розмірі 82894 гривень 16 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, що складаються зі судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та, у випадку неявки в судове засідання відповідача, - ухвалити заочне рішення. Процесуальні дії/рішення у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 22 вересня 2025 року (а.с. 51-53). 20 серпня 2025 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 57). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 22.09.2025 витребувано від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» протягом 15 днів з дня отримання ухвали докази на підтвердження факту набуття права вимоги до відповідача за договором факторингу від 23.07.2024 № 2307-24, а саме проведення повної оплати за відступлене право вимоги. (а.с.63-65). У судовому засіданні оголошено перерву до 19.11.2025. 01.10.2025 від позивача ТОВ «Діджи Фінанс» через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду (а.с.70-72), до якої позивачем додано реєстр прав вимоги за договором факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 (а.с. 73-74). У судове засідання 19.11.2025 представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. Просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання 19.11.2025 не з`явився, у розумінні п. 4 ч. 8, ч.11 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 67, 77-78), про причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-9) Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 20 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 993692. Відповідач уклав кредитний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», та на підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 40000,00 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України у частині виконання договірних відносин. Згідно з умовами договору факторингу ТОВ «Слон Кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Позивач зазначав, що відповідно до договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 82894,16 грн, із яких: - заборгованість по тілу кредиту - 39381,67 грн; - заборгованість за відсотками - 43512,49 грн. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 204, 205, 207, 512-514, 516, 526-527, 530, 625, 639, 1048, 1054, 1082, 1084 ЦК України, статтю 175 ЦПК України, статті 6, 12, 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 9, 12 Закону України «Про споживче кредитування», статтю 12 Закону України « Про електронну комерцію» та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року), у справі 561/77/19 (постанова від 16 грудня 2020 року), у справі № 2-383/2010 (постанова від 14 листопада 2018 року), у справі № 911/3142/19 (постанова від 18 березня 2021 року), у справі № 800/547/17 (постанова від 25 квітня 2018 року), у справі № 913/879/17 (постанова від 27 листопада 2019 року), у справі № 10/249-10/19 (постанова від 21 травня 2020 року), у справі № 24/260-23/52-б (постанова від 15 червня 2020 року). Позиція відповідача Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив. Фактичні обставини справи, встановлені судом 20.04.2023 [PERSON] власноручним підписом підписав заяву-анкету, у якій зазначив, що він надає свої персональна дані та інформацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Слон кредит», які можуть бути використані, у тому числі, але не виключно, для розгляду питання щодо надання йому позики, у тому числі й на умовах фінансового кредиту (а.с. 13 (на звороті) - 14). Також 20.04.2023 [PERSON] власноручним підписом підписав заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слон кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 20.04.2023 (а.с. 14). 20 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (за договором - товариство) та відповідачем [PERSON] (за договором - споживач) було укладено договір про надання споживчого кредиту (укладено у паперовій формі) (надалі - кредитний договір або договір кредиту), який підписано власноручним підписом відповідача (а.с. 10-13). Згідно з п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 44000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. У відповідності до п. 1.4 кредитного договору строк кредиту 731 днів, з кінцевим терміном повернення 20.04.2025 (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (далі - графік платежів). Відповідно до п. 1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 10 % за день (3650 % річних), (далі - проценти за перший день користування кредитом); - за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100,00 % річних (далі - поточні проценти). Умовою зміни розміру процентної ставки є період її встановлення, що визначений вище. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 кредитного договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 197,96 % річних (п. 1.7 кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 107654,01 грн (п. 1.8 кредитного договору). У відповідності до п. 1.15 кредитного договору після укладення цього договору, товариство з використанням даних споживача, зазначених в цьому договорі, створює споживачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт. Споживач після ідентифікації (правильного введення одноразового ідентифікатора надісланого на номер телефону споживача) може ввійти до особистого кабінету та ознайомитися з копіями документів, що пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту (у т.ч. зі сумою заборгованості за кредитом, строками погашення, новим графіком платежів, інше) (далі - особистий кабінет). Згідно з п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 40 000,00 гривень на поточний рахунок споживача № [NUMBER] в АТ «ПУМБ», через (транзитний рахунок) [NUMBER] в АТ «ПУМБ», код банку 334851; - у розмірі 4000,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. (Даний платіж споживач доручає здійснити товариству (покладає обов`язок на товариство у порядку, передбаченому ст. 528 УЦК України) з метою виконання зобов`язань споживача перед товариством, передбачених п. 3.5 договору.) У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за вищевказаними платіжними реквізитами виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства, споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 20.04.2023 або 21.04.2023. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів не підлягає коригуванню, строк кредиту в днях зменшується, а кінцевий термін повернення залишається незмінним. Згідно з п. 2.4 кредитного договору кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту, яка підлягає перерахуванню. Сума кредиту, яка направляється в оплату процентів за перший день користування вважається наданою з моменту її утримання товариством на свою користь. Кредит вважається погашеним у день отримання товариством коштів у погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5 кредитного договору). У відповідності до п. 3.1 кредитного договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється у межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Роз`яснення щодо процентів: - економічна сутність процентів - плата за користування кредитом; - база для розрахунку процентів - залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів (у випадку часткового дострокового повернення - в оновленому графіку платежів) станом на кожен день протягом строку кредиту (у випадку повного дострокового повернення кредиту - до дати повного дострокового повернення кредиту); - порядок обчислення процентів, здійснюється відповідно до формули: проценти за перший день = «сума кредиту (загальний розмір)» помножити на «процентну ставку за перший день користування кредитом, вказану в п. 1.5 договору». Поточні проценти = («база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п. 3.2 договору» помножити на «процентну ставку ( визначену в річних) в п. 1.5 договору, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов договору») поділити на «фактичну кількість днів у році» помножити на «фактичну кількість календарних днів користування кредитом у відповідному періоді». Загальний розмір процентів = «проценти за перший день» додати «поточні проценти». Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення - не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Згідно з п. 4.1 кредитного договору товариство має право: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (пп. 1); укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення (пп. 2). Відповідно до п. 4.4 кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (пп. 1). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів (п. 5.1 кредитного договору). Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України, цього договору (п. 6.1 кредитного договору). Цей договір складено у двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу (п. 9.1 кредитного договору). Відповідно до п. 9.2 кредитного договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами у порядку, визначеному у п. 9.3 договору, і діє до дати, вказаної у п. 1.4. цього договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів - до повного виконання споживачем зобов`язань за цим договором. Згідно з п. 9.3 кредитного договору з метою укладення цього договору зі сторони товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом. Підписанням цього договору споживач підтверджує, що свій примірник укладеного договору він отримав (п. 9.11 кредитного договору). У р. 10 кредитного договору зазначені такі відомості щодо споживача: [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; відомості про паспортні дані; зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; додаткові дані споживача: Особистий кабінет, номери моб. телефонів: [NUMBER] та власноручний підпис [PERSON] . Відповідно до паспорту споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який було підписано власноручним підписом споживача (відповідача): тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 44000,00 грн; строк кредитування - 731 днів, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок/за реквізитами платіжної картки споживача не пізніше 2 робочих днів з моменту укладення договору про споживчий кредит; відсоткова ставка, відсотків річних - 100,00 %; відсотки за перший день користування кредитом - 10 % у день (3650 % річних); загальні витрати за кредитом - 63654,01 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), - 107654,01 грн (а.с. 14 (на звороті)-15). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 993692 від 20.04.2023, та який підписано [PERSON] , передбачено та зазначено такі умови: дата видачі/дата платежу; кількість днів у розрахунковому періоді; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту; проценти за користування кредитом; проценти за перший день користування кредитом; реальна річна процентна ставка; загальна вартість кредиту, тощо (а.с. 15 (на звороті) - 16). З копії платіжної інструкції від 20.04.2023 № 19710 вбачається, що ТОВ «Слон кредит» перерахувало кошти у сумі 40000,00 грн на рахунок отримувача [NUMBER] відповідно до кредитного договору № 993692 від 20.04.2023 [PERSON] ([NUMBER]) (а.с.17). 23.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 2307-24 (далі по тексту рішення - договір факторингу) (а.с. 19-22). У договорі факторингу зазначені терміни, які мають такі значення: - боржник - означає боржника за кредитним договором, право вимоги до якого уступається за цим договором (п. 1.1); - кредитний договір - кредитний договір, укладений між клієнтом і боржником, права вимоги за якими відступаються, та який відповідає наступним критеріям: боржником за кредитним договором виступає фізична особа та кредит не забезпечується заставою, та цільове використання кредиту - споживчі цілі. Перелік кредитних договорів наведений в реєстрі прав вимоги (п. 1.3); - право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Згідно з п. 2.1 договору факторингу згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ним відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній у додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору. З акту приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 вбачається, що ТОВ «Слон кредит» передало, а ТОВ «Діджи фінанс» прийняло реєстр прав вимог за договором, кількість боржників 359, загальна сума заборгованості 7502279 грн 58 коп. (а.с. 25). З копії платіжної інструкції від 30.07.2024 № 9082 вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало ТОВ «Слон кредит» грошові кошти у сумі 259407.02 грн відповідно до договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 (а.с. 26). Згідно з п. 2 реєстру прав вимоги за договором факторингу від 23.07.2024 № 2307-24 фінансування, тобто належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог та визначена п. 3.1 договору, складає 259407,02 грн (а.с.73-74). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 993692 від 20.04.2023 у загальній сумі 82894,16 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39381,67 грн; заборгованість за процентами - 43512,49 грн (а.с. 27). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с. 28), виконаним первісним кредитором ТОВ «Слон кредит», сума заборгованості відповідача за період з 21.04.2023 по 20.04.2025 становила 86832,93 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 39381,67 гривень; заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом - 3938,77 грн; заборгованість по відсоткам (на дату продажу) - 43512,49 грн. Заборгованість нарахована за 731 день. Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 207 ЦК України (редакція чинна на дату укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦК України). Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Слон кредит» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, який підписано власноруч відповідачем, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 44000,00 грн строком на 731 днів. Факт укладення кредитного договору та факт видачі кредиту належним чином підтверджено доказами, що містяться у матеріалах справи. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом тощо). Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач у повному обсязі кредит не повернув. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом з первісним кредитором чи з позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять. Отже, відповідач умови кредитного договору порушив та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти у повному обсязі не повернув. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу, який відповідачем не оспорювався. Отже ТОВ «Діджи Фінанс» станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача [PERSON] та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі. Розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору, судом перевірений та арифметичних помилок чи неузгодженостей у розрахунку судом не виявлено. Відповідач же наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надав. Отже суд висновує, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 82894,16 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39381,67 грн; заборгованість за процентами - 43512,49 грн Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача. Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надав відповідні докази. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 1) договір про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року № 42649746, укладений між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (а.с. 40-42) та додаткову угоду № 993692 від 30.05.2025 (а.с.43), відповідно до яких адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] та за здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; 2) акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.06.2024 (а.с. 9), відповідно до якого вартість правничої допомоги складає 6000,00 грн та складається зі: правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1,5 години - 2250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 години - 3000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 1 година - 750 грн; 3) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с. 44). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Такі докази завчасно були направлені відповідачеві. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такі висновки зробив Верховний Суд у справі № 922/449/21. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, з боку відповідача заявлено не було. Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved