Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

01 вересня 2025 року представник позивачки звернувся до суду із вказаним позовом в якому зазначив, що сторони з 27 січня 2024 року перебувають у шлюбі, в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя між подружжям не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач після припинення спільного проживання матеріальної допомоги на утримання сім`ї та дитини в добровільному порядку не надає. Позивачка доглядає малолітню дитину та не має можливості влаштуватися на роботу, тому не може матеріально забезпечувати себе, у зв`язку із чим потребує аліментів на свої утримання до досягнення дочкою трьохрічного віку. Вказує, що відповідач є працездатний, фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість та зобов`язаний утримувати дружину, яка займається доглядом та вихованням дитини до досягнення останньою трьохрічного віку. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, до досягнення їхньою спільною дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Репало О.О. в судовому засіданні позовні вимоги з вказаних підстав підтримав. Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено дату судового засідання. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов, чи заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 січня 2024 року сторони зареєстрували шлюб (копія свідоцтва про шлюб а.с. 8), у якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). На даний час подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільно не проживає, відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сім`ї не надає, та не приймає участі у витратах на дружину та дочку. В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності і з урахуванням потреб дружини та можливостей відповідача, який є молодою працездатною особою (іншого суду не подано), інших утриманців не має, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, у вказаному позивачкою розмірі, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 75, 77, 79, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved