Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

12 вересня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «А-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 травня 2025 року у розмірі 19293,72 грн. \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між банком та відповідачем укладений кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачеві надано за програмою «Швидка готівка» кредитні кошти у сумі 15000 грн, однак через порушення ним зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування грошима у відповідача станом на 12 вересня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 19293,72 грн, з яких 15000 грн залишок заборгованості за наданим тілом кредиту, 4040,78 грн залишок заборгованості за процентами, та 252,94 грн залишок заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. 03 жовтня 2025 року після отримання судом інформації про відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання 18 листопада 2025 року не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином. В матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якому він також позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання [PERSON] невідоме, а також шляхом направлення судової повістки за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, проте судова повістка повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням строку зберігання». Судом враховується також судові повістки, надіслані у електронному вигляді на засоби зв`язку, зазначені відповідачем під час укладення кредитного договору. Отже, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Ураховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, 10 травня 2025 року [PERSON] , будучи клієнтом А-Банку, уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір № ABH0CT155101746874926516, за яким отримав кредит у розмірі 15000 грн строком на 12 місяців до 09 травня 2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % щорічно. Кредитний договір складається із Заяви клієнта про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та Графіку погашення кредиту. Кредитний договір відповідач підписав за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Усі основні умови кредитування за програмою «Швидка готівка» доведені до відома відповідача, про що свідчить його підпис у паспорті споживчого кредиту. Позивач умови договору виконав у повному обсязі, надавши у розпорядження відповідачеві грошові кошти у сумі 15000 грн Для погашення\~заборгованості за\~кредитом банк\~відкрив рахунок\~№ [NUMBER] . Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та Паспорту споживчого кредиту у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань щодо повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитним договором зі сплатою процентів відповідно до розрахунку позивача станом на 12 вересня 2025 року існує заборгованість у розмірі 19293,72 грн, з яких 15000 грн залишок заборгованості за наданим тілом кредиту, 4040,78 грн залишок заборгованості за процентами, та 252,94 грн залишок заборгованості за пенею. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено судом, [PERSON] , уклавши кредитний договір, взяв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З виписки за особовим рахунком відповідача вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, але свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів належним чином не виконував. При цьому суд вважає, що позовна вимога про стягнення пені за порушення зобов`язань, нарахована кредитодавцем за період з 11 червня до 12 вересня 2025 року на суму 252,94 грн на підставі п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка», суперечить чинному законодавству з наступних підстав. Відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, і наступними Указами воєнний стан був продовжений, а Указом Президента № 793/2025 р від 20 жовтня 2025 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб. Таким чином, враховуючи вказаних норм, у задоволенні вимоги про стягнення пені у розмірі 252,94 грн, нарахованої за порушення відповідачем кредитних зобов`язань, слід відмовити. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за наданим тілом кредиту у розмірі 15000, та заборгованості за процентами у розмірі 4040,78 грн, на загальну суму 19040,78 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial