Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №596166289 від 18.11.2023, за яким товариство надало позичальнику кредит. На підставі договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та з урахуванням додаткових угод до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289. Відповідно до договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та з урахуванням додаткових угод, до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 від 18.11.2023. Крім того, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 28070,91 грн. Тож, посилаючись на вищенаведене позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 28070,91 грн за кредитним договором №596166289, з яких: 5566,08 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22504,83 грн заборгованість за відсотками, та судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи (а.с 127). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 18.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №596166289 за яким позикодавець надав позичальнику кредит на суму 5600 грн на строк 30 днів з подальшою можливістю пролонгації (а.с 38-44). Відповідачем 18.11.2023 було підписано договір одноразовим ідентифікатором DYFF, що містить на останній сторінці кредитного договору разом з особистим QR-кодом позичальника (а.с.44). Відповідно виписки за договором №б/н за період 18.11.2023-23.11.2023, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів про виписку по рахунку відповідача за вказаний період, 18.11.2023 на картку [PERSON] було зараховано 5600 грн, деталі операції: Viplata zaima Moneyveo (зворот а.с. 122). На підставі договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018 та додаткових угод №19, №26, №27, №31, №32, укладених між ТОВ «Манівео швидка від фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 (а.с.82-94). Разом з тим, згідно з договором факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 (а.с.74-81). Встановлено, що відповідно до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 (а.с.66-73). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №596166289 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 28070,91 грн, з яких: 5566,08 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22504,83 грн заборгованість за відсотками (а.с.52-56). Згідно з кредитним договором позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором. Відповідно до п.14.2 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір про надання фінансових послуг, укладений за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 28070,91 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5566,08 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22504,83 грн заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 28070,91 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 05.06.2025 між ТОВ «Юніт капітал» та адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» укладено договір №05/06/25-01 про надання правової допомоги (а.с.50-51). 05.06.2025 укладено додаткову угоду №25770740659 до договору про надання правничої допомоги (а.с.49). Відповідно до договору, акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 адвокатським бюро виконано ряд послуг за даним договором, на суму в розмірі 7000 грн. Згідно з ч.1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. \~ \~ \~ \~На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Таким чином, судові витрати по справі відповідно до ст.141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у вигляді судового збору, сплаченого при подачі позову та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved