Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 31.10.2025 задоволено позов [PERSON] та стягнути з [PERSON] \~на користь\~позивачки додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 35\~857,00\~грн. Позивач через свого представника адвоката Дона В.О. 04.11.2025 подав до суду заяву щодо ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000,00\~грн. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2025 заяву прийнято до розгляду, який вирішено проводити 17.11.2025 без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав, заперечення з приводу їх стягнення у відзиві не висловлював. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст.\~15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2)\~визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України). Згідно із\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 1\~ст. 134 ЦПК України\~передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Судом установлено, що у позові позивач зазначив, що орієнтовний розмір витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги становить 10\~000,00 грн. Згідно із\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати пов`язані зі розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.\~5\~ст.\~137 ЦПК України). На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правову (правничу) допомогу відповідачем до матеріалів справи долучено: -договір про надання правничої допомоги від 23.09.2025 № 685, укладений адвокатом Доном В.О. та [PERSON] ; -додаткову угоду до договору від 23.09.2025 № 689, відповідно до якої сторони домовилися, що вартість послуг за підготовку та подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дітей, участь в судовому розгляді справи становить 10\~000,00 грн; -акт виконаних робіт від 03.11.2025, відповідно до якого адвокатом надано послуги на загальну суму 10\~000,00 грн; -квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.09.2025 та 03.11.2025 про сплату [PERSON] 10\~000,00 грн, на підставі вказаних вище документів, які стосуються надання їй адвокатом Доном В.О. правничої допомоги. Оцінюючи наведені докази у сукупності, суд виходить із такого. Поданий представником позивачки попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у сумі 10 000,00 грн відповідає вимогам ст. 134 ЦПК України та узгоджується з умовами договору про надання правничої допомоги від 23.09.2025 № 685, додаткової угоди до нього, акту виконаних робіт від 03.11.2025, а також квитанцій до прибуткових касових ордерів від 23.09.2025 та 03.11.2025, що підтверджують фактичну сплату позивачкою вказаних коштів. Надані документи містять відомості про вид наданих адвокатом послуг (консультування, підготовка та подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дітей, участь у судовому засіданні), їх загальну вартість, а також про те, що зазначена сума сплачена саме у зв`язку з розглядом цієї цивільної справи. Отже, позивачка довела як факт надання їй професійної правничої допомоги, так і розмір витрат на таку допомогу. Водночас суд перевіряє, чи є ці витрати необхідними та співмірними відповідно до критеріїв, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а саме: з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом, обсягу наданих послуг, ціни позову та значення справи для сторін. Зазначена справа стосується стягнення додаткових витрат на утримання двох неповнолітніх дітей, потребувала аналізу та оцінки доказів (документів про понесені витрати, стан здоров`я дітей, їхні потреби тощо), застосування норм сімейного та цивільного процесуального законодавства, підготовки обґрунтованої позовної заяви та участі в судовому засіданні. З огляду на суму задоволених позовних вимог (35 857,00 грн) та значення справи для позивачки і дітей, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн не є явно завищеним, не виходить за розумні межі та є співмірним складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та ціни позову. Суд не встановив, що зазначені витрати були зайвими, не пов`язаними з розглядом цієї справи або такими, що є непропорційними предмету спору та його значенню. Крім того, відповідач [PERSON] не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, не надав жодних доказів на підтвердження їхньої надмірності чи необґрунтованості, не заперечував проти розміру заявлених до стягнення витрат ані під час розгляду справи по суті, ані при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення. За таких обставин у суду відсутні підстави для застосування ч. 5 ст. 137 ЦПК України та зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Outcome: approved