Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 17.07.2025 до суду надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - орган опіки, позивач), в якій позивач з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 02.09.2025, яка прийнята судом, просить відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в матері [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідачка), [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] на користь осіб або установ, у яких буде перебувати та утримуватися дитина, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до виповнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] до [INFO] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Рух справи Ухвалою судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області Квітки О.О. від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Безпосередньо розгляд справи суд здійснив у засіданні 18.11.2025. При цьому справу розглянув без участі сторін, оскільки вони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про судовий розгляд. Позиція позивача Свої вимоги позивач аргументував тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 01 серпня 2025 року від [INFO] було отримано сповіщення сім`ї № 459 про те, що батько дітей, [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 28 липня 2025 року. 09.07.2025 служба у справах дітей Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області отримала повідомлення про те, що малолітній [PERSON] протягом тривалого часу залишається вдома сам, мати або перебуває на роботі, або у свого співмешканця. Того ж дня комісією, що складалася з представника служби у справах дітей, фахівця з відділу соціальної роботи та поліцейського офіцера громади, здійснено виїзд за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що [PERSON] знаходився вдома сам, мати вже давно не приходила додому. Умови проживання незадовільні - меблі в аварійному стані, постіль брудна, речі розкидані, засоби гігієни та приготована їжа відсутні. Із запасів продуктів - декілька «мівін» швидкого приготування, які принесла сусідка. Плита в будинку, на якій можна готувати відсутня, зі слів дитини її забрав співмешканець матері. Двір також знаходиться в неналежному стані - розкидані речі, напівзруйновані господарські приміщення. Матері було рекомендовано звернутися з малолітньою дитиною до лікаря з приводу психологічних розладів сина, однак [PERSON] так і не відвела сина на лікування. Неповнолітня донька [PERSON] вже декілька місяців не проживає вдома, а перебуває в будинку знайомих. Від Карлівського ліцею Соколівської сільської ради, де навчаються діти неодноразово надходили повідомлення, що [PERSON] та [PERSON] скаржилися на те, що вони голодні, вдома немає їжі, до школи приходили вдягнуті не по сезону. За місцем проживання відповідачка зарекомендувала себе з незадовільної сторони, іноді може зловживати алкогольним напоями, неодноразово надходили повідомлення від односельчан про неналежне виконання батьківських обов`язків, зокрема залишання дитини без нагляду в нічний час, харчування дітей не постійне. Викладені факти є підставою для відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав на підставі ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дітей. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача Малихіна О.С. у підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Позиція відповідача Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем реєстрації та фактичним місце проживання, в матеріалах справи містяться заяви про те, що відповідачка не заперечує проти відібрання в неї дітей без позбавлення її батьківських прав. Позиція третьої особи [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , що видані Виконавчим комітетом Крупської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 04 квітня 2014 року, актовий запис № 6 та Виконкомом Веселівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області 25 травня 2010 року, актовий запис № 1 (а.с. 10, 80). Відповідно до довідки Карлівського старостинського округу Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 14.2-17/262 від 11.07.2025 [PERSON] , 1981 року народження, дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: дочка [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2014 року народження (а.с. 8). Згідно з довідкою-характеристикою Карлівського старостинського округу Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 14.2-17/261 від 11.07.2025 [PERSON] за час проживання у селі Ганнинське Кропивницького району Кіровоградської області зарекомендувала себе з незадовільної сторони, іноді вживає алкогольні напої, працює в СТОВ «Світоч» різноробочою, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, неодноразово надходили скарги з Карлівського ліцею про невиконання відповідачкою свої батьківських обов`язків, зокрема залишає дітей в нічний час без нагляду, харчування дітей не постійне (а.с. 9). З листа-повідомлення Карлівського ліцею Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 18.11.2024, що надійшов до служби у справах дітей Соколівської сільської ради слідує, що учні [PERSON] та [PERSON] перебувають в надзвичайно складних умовах: голодні, змерзлі, у повній антисанітарії. Школа здійснила обстеження житлово-побутових умов сім`ї, де на момент перевірки діти були голодні, їжі вдома не було, зі слів сусідів діти вночі залишаються самі, так як мати працює в нічну зміну. Вдень [PERSON] також додому не приходить, так як у вільний від роботи час перебуває в іншого чоловіка. Причину занедбаності дітей мати пояснити не змогла (а.с. 11). У актах обстеження умов проживання № 164 від 20.11.2024 та № 69 від 09.07.2025 за адресою: [ADDRESS] зазначено, що умови для проживання та виховання дитини створені не належні, на час обстеження дитина була сама, до цього часу нічого не їла, запас продуктів харчування відсутній, будинок вмебльований, але знаходиться в аварійному стані, в будинку брудно, речі розкидані, безлад, постільна білизна присутня, але брудна, одяг та взуття відповідно до сезону, але брудний, засоби гігієни відсутні (а.с. 12-13). З заяви [PERSON] вбачається, що вона має будинок у с. Ганнинське та приїжджає до нього декілька разів на тиждень, неодноразово бачила [PERSON] самого вдома, дитина казала, що в нього немає їжі, тому [PERSON] давала щось з їжі, однак [PERSON] повідомляв, що йому немає на чому її розігріти (а.с. 14). В довідці Карлівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини зазначено, що [PERSON] мати [PERSON] зверталася за медичною допомогою до Карлівської лікарської амбулаторії ЗПСМ 12.04.2025 та 18.04.2025 з приводу психологічних розладів сина, дитину скеровано до дитячого психіатра (а.с. 15). Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи № 80 та висновку оцінки потреб сім`ї потреби [PERSON] не задовольняються, є загроза життю та здоров`ю дитини, дитина часто буває голодною, приходить до школи в занедбаному вигляді, не дотримується особистої гігієни (а.с. 16-20). Рішенням позачергового виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10.07.2025 № 124 «Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] » вирішено негайно відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 21). Відповідно до висновку щодо доцільності відібрання без позбавлення батьківських прав малолітньої дитини [PERSON] в матері, [PERSON] , затвердженого рішенням позачергового виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10.07.2025 № 125, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини задля збереження її життя та здоров`я, комісія вважає, що відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , без позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідає інтересам малолітньої дитини та є доцільним (а.с. 22-24). Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 09.07.2025 [PERSON] зі слів сусідів перебуває вдома сам і вдень і вночі, без нагляду дорослих, хлопчик для 11 років дуже худий, дитина самостійно намагається приготувати їжу, в будинку брудно, їжа відсутня, меблі в аварійному стані, мати працює, тому немає можливості дивитися за дитиною (а.с. 26-29). Сповіщення сім`ї № 459, видане [PERSON] [INFO] повідомляє, що її чоловік [PERSON] мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 28.07.2025 поблизу н.п. Мирноград Покровського району Донецької області (а.с. 53). Також матеріали справи містять заяву [PERSON] , яка не заперечує проти відібрання її в матері без позбавлення батьківських прав (а.с.56). Рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 15.08.2025 № 151 «Про негайне відібрання неповнолітньої дитини [PERSON] » вирішено негайно відібрати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в матері [PERSON] , [INFO] (а.с. 57). Відповідно до висновку щодо доцільності відібрання без позбавлення батьківських прав неповнолітньої дитини [PERSON] в матері, [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 15.08.2025 № 152, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини задля збереження її життя та здоров`я, служба у справах дітей вважає, що відібрання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , без позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини та є доцільним (а.с. 58-59). У лист центру соціального захисту населення та надання соціальних послуг Соколівської сільської ради Кіровоградської області зазначено, що Центр здійснював супровід сім`ї [PERSON] , під час візитів за місцем проживання встановлено, що умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам: житло занедбане, відсутні необхідні меблі та побутові умови для повноцінного проживання дітей, мати не забезпечувала належного догляду за дітьми, не дотримувалася режиму харчування та навчання, не приділяла достатньої уваги їхньому розвитку. Центром припинено надання соціальних послуг соціального супроводу сім`ї [PERSON] за її заявою, оскільки остання не має можливості покращити житлово-побутові умови (а.с. 81). Релевантні джерела права Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Разом з тим, ч.4 ст.166 СК України передбачає, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Зі змісту ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України слідує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оцінка доказів Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не виявляє щодо них батьківської уваги та турботи, періодично вживає алкогольні напої, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, тому, виходячи із інтересів дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позов та відібрати дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відповідача без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на користь тієї особи чи установи, де будуть перебувати діти, в розмірі, який просить позивач, з урахуванням вимог ст.ст.182, 183 СК України. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позов подано щодо захисту прав малолітньої та неповнолітньої особи, рішення ухвалене в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягає сплаті при поданні цього позову, тобто 1211,20 грн, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 1211,20 грн, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved