Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в особі представника\~директора Наваренка В. Г. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 37625,61 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що 13.11.2019\~р.\~між АТ\~«АЛЬФА-БАНК»\~та [PERSON] \~укладено договір\~про надання\~кредиту №500823889,\~відповідно до\~умов якого\~банк надав\~відповідачці кредит\~у сумі\~29481,47\~грн строком на 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23.00 %. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 28 921,91 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500823889 від 13.11.2019 року Згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 23.02.2021 загальний розмір заборгованості відповідачки [PERSON] становить 37625,61 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 28 921,91 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7 903,70 грн. Зважаючи на вказане вище, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №500823889 у розмірі 37625,61 гривень, а також суму судового збору 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 гривень. Ухвалою суду від 11.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.06.2025 року після усунення недоліків позовної заяви позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників. Представник позивача у судове засідання не з`явився; представник позивача Плачинда К.О. подав до суду заяву вх.№19687 від 23.10.2025 р., в якій вказав, що сторона позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи просить проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву, будь-яких заяв, клопотань до суду не подала. До суду повернувся поштовий конверт, надісланий за зареєстрованим місцем проживання відповідача з відміткою про невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі.Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувід 30.11.2022року усправі №760/25978/13-ц,провадження №61-6788св22,висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій. Також про дату, час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, за згодою представника позивача, враховуючи відсутність відзиву від відповідача, дійшов висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.11.2019 р. між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №500823889, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у сумі 29481,47 грн, строком кредитування тривалістю 60 місяців, призначення кредиту - на споживчі потреби, відсоткова ставка 23.00 %. Договір кредиту №500823889 укладено сторонами у електронній формі відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Отримання відповідачем кредиту у вказаному розмірі підтверджено виписками по особовому рахунку відповідачки [PERSON] 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу №1, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників, зокрема, за кредитним договором №500823889 від 13.11.2019 р. Згідно з\~витягом із\~Реєстру договорів,\~права вимоги\~за якими\~відстулаються,\~та боржників\~за такими\~договорами,\~що є\~додатком до\~договору факторингу\~№1\~від 22.02.2021\~року АТ\~«АЛЬФА-БАНК»\~передало ТОВ\~«ФК ФОРТ»\~право вимоги\~до [PERSON] \~за договором\~№500823889\~від 13.11.2019\~року в\~сумі 37625,61\~грн,\~яка складається\~з тіла\~кредиту 28921,91\~грн,\~заборгованості по\~відсотках за\~користування кредитом\~7903,70\~грн., залишок заборгованості за штрафними санкціями 800,00 грн. 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №500823889 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Згідно з витягом із Реєстру договорів, права вимоги за якими відстулаються, та боржників за такими договорами, що є додатком до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 року ТОВ «ФК ФОРТ» передало ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» право вимоги до [PERSON] за договором №500823889 від 13.11.2019 року в сумі 37625,61 грн, яка складається з тіла кредиту 28921,91 грн, заборгованості по відсотках за користування кредитом 7903,70 грн., залишок заборгованості за штрафними санкціями 800,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №500823889 від 13.11.2019 року, виконаного станом на 22.02.2021 року, заборгованість [PERSON] за цим кредитним договором складає 37625,61 грн, яка складається з тіла кредиту 28921,91 грн, заборгованості по відсотках за користування кредитом 7903,70 грн., залишок заборгованості за штрафними санкціями 800,00 грн. Згідно з п.1 ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннямист.514 ЦК Українипередбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно з ч.1ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно дост.207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зст.6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК Українипередбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1ст.1049 ЦК Українивстановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Уст.526 ЦК Українизазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно з ч.1ст.530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно дост.610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Уст.598 ЦК Українизазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до положень ст.12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №500823889 від 13.11.2019 року, відповідно до якого за період з 13.11.2019 р. по 22.02.2021 р. у зв`язку із несплатою відповідачкою платежів, визначених кредитним договором, у неї виникла заборгованість 37625,61 грн., яка складається з тіла кредиту 28921,91 грн, заборгованості по відсотках за користування кредитом 7903,70 грн., залишок заборгованості за штрафними санкціями 800,00 грн. Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів та доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості, відповідачем суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки 37625,61 грн. заборгованості за кредитним договором. Стосовно вимоги про стягнення 9200 грн. витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3ст.2 ЦПК України). Відповідно дост.133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8ст.141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2ст.137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертійстатті 62 ЦПК Українипередбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч.3ст.4 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Відповідно достатті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Такі висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 31 травня 2023 року у справі №757/13974/21-ц. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачені витрати на професійну допомогу. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано укладений між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О. І. договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03 липня 2024 року; акт №4 приймання - передачі наданих послуг від 02.06.2025 року; платіжну інструкцію № 2707 від 10.06.2025 року про оплату позивачем на користь адвоката Литвиненко О. І. 9200,00 грн згідно з договором № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 р. Також до позовної заяви було додано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9438/10, видане 18.09.2020 р. на ім`я Литвиненко Оксани Ігорівни. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Разом з цим, суд зауважує щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити. Враховуючи положенняст.141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved