Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Заявник\~звернулася до суду із заявою в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона перебуває у шлюбі із [PERSON] ; вказує, що останній намагався не санкціоновано проникнути до будинку та вчинив відносно неї домашнє насильство. У зв`язку із цим, посилаючись на норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заявник просить видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] у вигляді заборони йому: - вхід та перебування в місці її проживання; - наближатися менш ніж на 500 м до її місця проживання; - контактувати з нею у будь-який спосіб, окрім у присутності її адвоката (адвокатів); - переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися (контактувати) з нею та із їх сином, в тому числі через третіх осіб (а.с. 1 5). Заявник та її представники, які були належним чином повідомлені про місце, день і час розгляду справи, не прибули в судове засідання та не повідомили суду про причини свого неприбуття. Заінтересована особа в судовому засіданні заперечив щодо вимог заяви, зазначив що усі викладені в заяві обставини не відповідають дійсності та пояснив, що за спільною домовленістю із дружиною він мав вільний доступ до житлового будинку в якому проживає його дружина із сином, через що йому був відомий код доступу охоронної сигналізації; однак дружина самостійно на власний розсуд змінила зазначений код і на тепер він йому не відомий. Також, пояснив, що описані в заяві події 28 вересня 2025 року викривлено заявницею й у випадку їх відповідності тим обставинам як це вказано у заяві, заявник могла б їх достовірно підтвердити змістом відеозаписів з камер спостереження на території домоволодіння; але в той день він не вчиняв відносно своєї дружини дій фізичного впливу про які зазначає остання, а тому вона і не надає суду запис відеокамер, оскільки вони продемонструють зовсім інший перебіг подій, ніж описані в заяві дружини до суду. Крім того, на запитання головуючого [PERSON] повідомив суду, що дійсно з початку вересня 2025 року вони із дружиною проживають за різними адресами. Вислухавши пояснення заінтересованої особи та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Заявник і заінтересована особа перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04 вересня 1999 року (а.с. 16). За змістом особистих пояснень заінтересованої особи під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що між заявником і заінтересованою особою існують особисті неприязні відносини, які пов`язані з вирішенням питань розірвання шлюбу між ними, поділу майна та визначення місця проживання їх сина. У зв`язку із цим, між ними виникають конфліктні ситуації та суперечки. На підтвердження своїх доводів заявником долучено до заяви письмові документи із назвами: «order (14).pdf», «Scan20250512124528.jpg», «№ 1 заява до пол.docx», «IMG_2973.jpg», «IMG_2974.jpg», «IMG_2975.jpg», «IMG_2976.jpg», « [PERSON] паспорт код.pdf», «РНОКПП [PERSON] jpg», «Свідоцтво про одруження.pdf», «Свідоцтво_про_народження_Пизеник_Павло_Павлович.pdf», «photo_2025-10-29_23-00-36.jpg» і «photo_2025-10-29_23-00-50.jpg». Оскільки, належним зазначенням додатку є зазначення назви документу та його реквізитів (номеру, дати та інше), у даному випадку неможливо ідентифікувати документи із назвами: «order (14).pdf», «Scan20250512124528.jpg», «№ 1 заява до пол.docx», «IMG_2973.jpg», «IMG_2974.jpg», «IMG_2975.jpg», «IMG_2976.jpg», «Свідоцтво про одруження.pdf», «photo_2025-10-29_23-00-36.jpg» і «photo_2025-10-29_23-00-50.jpg». Разом із цим, заявник фактично долучила до своєї заяви копії: - заяви [PERSON] від 28.10.2025 року на ім`я начальника Обухівського РУП ГУ НП в Київській області [PERSON] на 2-х аркушах; - 12-ї, 13-ї, 14-ї і 15-ї сторінок паспорту громадянина України (не вказано якого) серії [NUMBER] на 1-му аркуші; - довідки ДПІ № 29-0/9278 від 21.12.1999 на ім`я [PERSON] на 1-му аркуші; - паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] та довідки ДПІ № 3-24-55 від 04.05.1998 на ім`я [PERSON] на 5-ти аркушах; - свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04 вересня 1999 року на 1-му аркуші; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 2021 року на 1-му аркуші; - роздруківки скрін-шотів (фотокопій) екранів цифрового пристрою із зображеннями відомостей про дату, час, та невірне введення коду доступу до невідомо якого будинку на 2-х аркушах. Саме в такий спосіб необхідно вказувати перелік додатків до процесуальних заяв які подаються до суду, для того, щоб суд мав можливість об`єктивно зрозуміти і визначити які саме письмові докази заявник долучає до своєї заяви! Зокрема, вирішуючи справу по суті вимог, суд обов`язково керується положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Насамперед, суд враховує зміст і значення таких термінів, що визначені у статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; - кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; - особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Проте, на виконання вимог статей 76 84 ЦПК України, заявниця не надала суду доказів зазначених нею за змістом заяви обставин вчинення її чоловіком відносно неї домашнього насильства (наприклад, постанови судді про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП). При цьому, долучені до заяви копії: - заяви [PERSON] від 28.10.2025 року на ім`я начальника Обухівського РУП ГУ НП в Київській області [PERSON] на 2-х аркушах; - 12-ї, 13-ї, 14-ї і 15-ї сторінок паспорту громадянина України (не вказано якого) серії [NUMBER] на 1-му аркуші; - довідки ДПІ № 29-0/9278 від 21.12.1999 на ім`я [PERSON] на 1-му аркуші; - паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] та довідки ДПІ № 3-24-55 від 04.05.1998 на ім`я [PERSON] на 5-ти аркушах; - свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04 вересня 1999 року на 1-му аркуші; - свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 2021 року на 1-му аркуші; - роздруківки скрін-шотів (фотокопій) екранів цифрового пристрою із зображеннями відомостей про дату, час, та невірне введення коду доступу до невідомо якого будинку на 2-х аркушах, об`єктивно не підтверджують факт вчинення [PERSON] відносно заявника домашнього насильства, оскільки такі документи не містять жодних відомостей про вказані обставини на які посилається заявник. Суд зазначає, що надана заявником її заява від 28.10.2025 року на ім`я начальника Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Максима Дьоміна на 2-х аркушах (а.с. 7 8), не є прямим, достатнім, об`єктивним, беззаперечним, достовірним і належним доказом вчинення домашнього насильства, оскільки за такою заявою необхідно провести відповідну перевірку чи дізнання та отримати відповідні результати із висновками про наявність чи відсутність конкретних обставин про які повідомлено заявницею. Надані заявницею\~копії 12-ї,\~13-ї,\~14-ї\~і 15-ї\~сторінок паспорту\~громадянина України\~(не\~вказано якого)\~серії [NUMBER] \~на 1-му\~аркуші;\~довідки ДПІ\~№ 29-0/9278\~від 21.12.1999\~на ім`я\~ [PERSON] \~на 1-му\~аркуші;\~паспорту громадянина\~України [PERSON] \~серії [NUMBER] \~та довідки\~ДПІ №\~3-24-55\~від 04.05.1998\~на ім`я\~ [PERSON] \~на 5-ти\~аркушах;\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] \~від 04\~вересня 1999\~року на\~1-му\~аркуші;\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 03\~вересня 2021\~року на\~1-му\~аркуші; роздруківки скрін-шотів (фотокопій) екранів цифрового пристрою із зображеннями відомостей про дату, час, та невірне введення коду доступу до невідомо якого будинку на 2-х аркушах, також, абсолютно не містять інформації чи інших відомостей про вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці. Як наслідок, надані заявницею на підтвердження своїх вимог усі письмові докази які долучено до заяви, відповідно до вимог статей 77 і 80 ЦПК України, не є належними і достатніми для встановлення обставин вчинення [PERSON] відносно заявника домашнього насильства, на чому наполягає остання. Також, до заяви не додано та під час розгляду справи заявницею не надано суду відповідних медичних документів або висновків лікаря спеціаліста про те, що від нестерпного болю вона ледь не знепритомніла та у неї від насилля утворився синець на руці. Крім того, до заяви не додано та під час розгляду справи заявницею не надано суду відповідних медичних документів або фахових висновків спеціаліста про те, що описані нею в заяві події протиправних дій [PERSON] вплинули на психо-емоційний стан їх сина [PERSON] , 2021 року народження, а також того, що їх син після описаних подій став більш знервованим, погано спав, став менше за звичай гратись в улюблені ігри, став більш неуважним. До того ж, заявниця і/або її представники не скористались передбаченим частиною другою статті 350-4 ЦПК України процесуальним правом: додати до заявити клопотання про витребування судом доказів у разі неможливості їх надати докази. З урахуванням наведених вимог законодавства та наданих заявницею документів, суд приходить до переконливого висновку про те, що у встановленому законом порядку заявницею не доведено факту вчинення її чоловіком відносно неї домашнього насильства. Норма частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Отже, відповідно до встановлених судом обставин не доведення заявницею обставин вчинення відносно неї її чоловіком домашнього насильства, суд оцінює як відсутність реальності ризиків домашнього насильства [PERSON] стосовно своєї дружини. У зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутня необхідність протидії домашньому насильству з боку заінтересованої особи відносно заявника, оскільки судом не встановлено для цього жодних підстав. Таким чином, у суду відсутні процесуальні підстави для видачі обмежувального припису із визначенням вказаних заборон. Одночасно, слід врахувати, що заявлені заявником в пунктах 1.1., 1.3. і 1.4. прохальної частини заяви вимоги про: - заборону входу в місце проживання; - контактувати у присутності адвоката (адвокатів); - заборону спілкуватися (контактувати) з дитиною, не передбачені нормами частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Тобто, норми спеціального законодавства не визначають таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, а тому їх неможливо застосувати. Крім того, суд зауважує, що за змістом прохальної частини заяви заявник не просить видати обмежувальний припис стосовно її чоловіка, а заявляє вимоги відносно якогось « [PERSON] », про що заявник не навела будь-яких обґрунтувань за змістом мотивувальної частини своєї заяви. Воднораз, під час розгляду справи заявник не скористалась своїм процесуальним правом змінити вимоги прохальної частини заяви. Отже, вимоги по суті прохальної частини заяви стосовно якогось « [PERSON] », також не підлягають задоволенню. За таких обставин, заява є безпідставною і необґрунтованою та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed