Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

20.05.2025 року зазначена позовна заява надійшла до Обухівського районного суду Київської області та 17.06.2025 року за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь 165 160,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 04.07.2024 Відповідач, керуючи автомобілем «HONDA» д.н.з. [NUMBER] на а/д Н-01 47км+500м порушив ПДР України внаслідок чого автомобіль «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, а його власник - матеріальної шкоди. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на дату скоєння вищезгаданої ДТП (далі - «Закон»), цивільно-правову відповідальність Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Звіту оцінювача вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля потерпілої особи становить 239055,95 грн. Відповідно до Наказу та вимог Закону, розмір регламентної виплати (з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди) склав 165 160,00 грн., яке МТСБУ сплаило потерпілій особі, де: 160 000,00 грн. - розмір завданої шкоди майну потерпілої особи; 5 160,00 грн. - витрати Позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди. А тому, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання, власним правом не скористався, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2024 року на автодорозі Київ-Знам`янка 47 км+500 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та під її керуванням. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 26.07.2024 року (справа №372/3941/24) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як зазначено в постанові, 04.07.2024 року о 18:15 год. в Обухівському р-ні а/д Н-01 47 км.+500м. водій [PERSON] , керуючи ТЗ Hohda Accord д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, та перед початком руху та зміною його напрямку, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого трапилось ДТП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Постанова набрала законної сили. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 14.07.2024 року [PERSON] повідомила позивача про дорожньо-транспортну пригоду та звернулася із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 04.07.2024 року внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно звіту №37С/07/24 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] , складеного 04.08.2024 року ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] складає 323 866,00 грн. МТСБУ здійснило виплату регламентної виплати власнику автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 160 000,00 грн. на підставі зазначеного вище звіту, довідки №1 від 03.09.2024 року, наказу №3.1/17105 від 04.09.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №926028 від 05.09.2024 року. Крім того, позивач сплатив послуги суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] за складання звіту про визначення вартості матеріального збитку №37С/07/24 від 04.08.2024 року в сумі 5 160,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №925819 від 03.09.2024 року. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом підпункту «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з підпунктом 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17). Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм або власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки МТСБУ сплатило регламентну виплату в сумі 160 000,00 грн. власнику транспортного засобу, який був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, отже наявні підстави для стягнення в порядку регресу з відповідача грошових коштів в розмірі 160 000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат за складання звіту про визначення вартості матеріального збитку №37С/07/24 від 04.08.2024 року в сумі 5 160,00 грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки вказані витрати не є страховим відшкодуванням чи регламентною виплатою, а також не входять до регресних вимог в розумінні положень ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». А тому повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial