Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 82670,00 грн заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрат по справі: 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 25000,00 грн витрат на правову допомогу. Щодо кредитного договору № 102018112 В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 102018112, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 8000,00 грн, із базовою процентною ставкою 2,5% за день користування кредитом. За умовами договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги до позивача. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 102018112. Щодо кредитного договору № 5125599 В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 5125599, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 8000,00 грн, із базовою процентною ставкою 3 % за день користування кредитом. За умовами договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги до позивача. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 5125599. За умовами договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги до позивача. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 5125599. Відповідач належним чином умови кредитних договорів не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 82670,00 грн. Ухвалою суду від 31.10.2025 було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 24.11.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Щодо кредитного договору № 5125599 Судом встановлено, що 28.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви на кредит № 5125599. Пунктом 1.2 договору передбачено загальний розмір кредиту 5000,00 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 28.10.2021 (п. 1.3 договору), термін повернення кредиту 12.11.2021 (п. 1.4 договору). Комісія передбачена договором у сумі 1450 грн. (п. 1.5.1) Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п.1.6 договору) Відповідно до п.6.1 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Договір підписано відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. За таких умов суд дійшов висновку, що факт укладення між сторонами зазначеного кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до банківської квитанції від 28.10.2021 кошти у сумі 5000,00 грн було перераховано на рахунок відповідача. 26.01.2022 було укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5125599. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5125599. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 30950,00 грн, з яких 5000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 24500,00 грн заборгованості за відсотками, 1450,00 грн комісії. Щодо кредитного договору № 102018112 Судом встановлено, що 19.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви на кредит № 102018112. Пунктом 1.2 договору передбачено загальний розмір кредиту 8000,00 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 19.10.2021 (п. 1.3 договору), термін повернення кредиту 03.11.2021 (п. 1.4 договору). Комісія передбачена договором у сумі 1520 грн. (п. 1.5.1) Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п.1.6 договору) Відповідно до п.6.1 цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Договір підписано відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. За таких умов суд дійшов висновку, що факт укладення між сторонами зазначеного кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до банківської квитанції від 19.10.2021 кошти у сумі 8000,00 грн було перераховано на рахунок відповідача. 17.01.2022 було укладено договір № 17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102018112. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102018112. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 51720,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 42200,00 грн заборгованості за відсотками, 1520,00 грн комісії. Доказів погашення кредитної заборгованості по всим договорам матеріали справи не містять. Оскільки відповідач не погасив кредитну заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо розрахунку суми заборгованості по вказаним договором позики, то суд зазначає таке. Щодо кредитного договору № 5125599 Враховуючи те, що вказаний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 5000,00 грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено, суд розраховує їх: - за період з 28.10.2021 по 12.11.2021, виходячи з розрахунку 5 % за день користування позикою (5 % х 15 днів = 75 %). 5000,00 грн х 75 % = 3750 грн. - за період з 13.11.2021 по 23.02.2022, 3% річних (0,01% за день) 103 дні. 0,01 % х 103 днів = 1,03 %, 5000,00 х 1,03 % = 51,50 грн. Всього відсотків: 3750 + 51,50 = 3801,50 грн. Отже, у цій частині позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 10251,50 грн, з яких: 5000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 3801,50 грн заборгованості за відсотками та 1450 грн комісії. Щодо кредитного договору № 102018112 Враховуючи те, що вказаний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів у позику. Тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості у розмірі 1100,00 грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено, суд розраховує їх: - за період з 19.10.2021 по 03.11.2021, виходячи з розрахунку 5 % за день користування позикою (5 % х 15 днів = 75 %). 8000,00 грн х 75 % = 6000 грн. - за період з 04.11.2021 по 23.02.2022, 3% річних (0,01% за день) 112 днів. 0,01 % х 112 днів = 1,12 %, 8000,00 х 1,12 % = 89,60 грн. Всього відсотків: 6000 + 89,50 = 6089,50 грн. Отже, у цій частині позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 15609,50 грн, з яких: 8000,00 грн. заборгованості з основного боргу, 6089,50 грн заборгованості за відсотками та 1520 грн комісії. Отже, позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 25861,00 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить стягнути із відповідача 82670,00 грн. Водночас судом вирішено стягнути 25861,00 грн, що становить 31,2 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: (2422,40 грн х 31,2 %) = 755,78 грн. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на таке. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 01.07.2024, укладений із АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», акт про надання надання послуг від 30.09.2025 та детальний опис робіт адвоката. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 25000,00 грн. З урахуванням приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: partial