Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 140960 від 21.05.2024 у розмірі 17412,72 гривень, яка складається з 10667,00 гривень заборгованості за тілом, 6244,72 гривень заборгованості за відсотками та комісії 501,00 гривня; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що 21.05.2024\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія "Кредіплюс"\~та відповідачем\~укладено кредитний\~договір №\~140960\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису. Договір складається\~з індивідуальної\~частини договору\~про споживчий\~кредит,\~графіку(ів)\~платежів,\~які містять\~персональні умови\~кредитування позичальника\~та загальної\~для всіх\~клієнтів кредитодавця\~публічної частини\~про споживчий\~кредит,\~що розміщена\~на веб-сайті\~кредитодавця https://finx.com.ua\~за посиланням\~https://finx.com.ua/docs.\~Позичальник уклав\~договір,\~приєднавшись до\~публічної частини,\~прийняв умови\~індивідуальної частини\~та графіку(ів)\~платежів,\~як невід`ємних\~частин (складових)\~кредитного договору,\~шляхом підписання\~індивідуальної частини/акцепту.\~Договір про\~надання кредиту\~підписаний відповідачем\~за допомогою\~одноразового паролю-ідентифікатора.\~Електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором\~7ef27572\~відправлено на\~номер телефону\~відповідача та\~введено ним\~21.05.2024\~о 11:19:35.\~Введення позичальником\~одноразового ідентифікатора\~у відповідне\~поле в\~особистому кабінеті\~на сайті\~кредитодавця є\~підписанням договору\~відповідно до\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Сума (загальний\~розмір)\~кредиту становить\~10667,00\~гривень та\~надається не\~пізніше наступного\~дня після\~укладення договору\~в наступному\~порядку:\~у розмірі\~8000,25\~гривень на\~рахунку/картки\~позичальника №\~ [NUMBER] ,\~у національній\~валюті на\~рахунок позичальника);\~у розмірі\~2666,75\~гривень шляхом\~погашення заборгованості\~позичальника за\~комісією,\~нарахованою згідно\~з п\~.2.5\~індивідуальної частини.\~21.05.2024\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~"Кредіплюс"\~ініціювало переказ\~коштів на\~платіжну картку\~№ [NUMBER] -XXXХ-3724.\~Первісний кредитор\~свої зобов?язання\~надати грошові\~кошти виконав\~в повному\~обсязі. Позивачем жодних\~нарахувань за\~кредитним договором\~не здійснювалось. Відповідач взяті\~на себе\~зобов?язання належним\~чином виконував,\~у зв?язку\~з чим\~виникла заборгованість\~у розмірі\~-\~17412,72\~гривень,\~яка складається\~з наступного:\~10667,00\~гривень -\~заборгованість по\~кредиту;\~6244,72\~гривень -\~заборгованість по\~несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом;\~501,00\~гривень -\~комісія за\~кредитним договором. 10.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивач уклали договір факторингу № 10102024 згідно з умовами якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 140960 від 21.05.2024. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 02.09.2025. У судові засідання 02.09.2025, 11.11.2025 сторони не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином. Сторони про причини неявки до суду не повідомили, клопотання та заяви не подавали. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив провести розгляд справи без участі представника позивача та зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, відсутність заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являлась, про причини неявки до суду не повідомляла, не подала відзив, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, повідомленої про дату, час і місце розгляду справи судом належним чином, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд 11.11.2025 перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 24.11.2025. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно з п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону України № 675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України № 675-VIII). Згідно з ч. ч. 3, 12 ст. 11 Закону України № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України № 675-VIII). Суд встановив, що 21.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 140960 (індивідуальна частина) (а. с. 13-16) (далі по тексту договір № 140960 від 21.05.2024), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6.договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Договір, що укладається позичальником складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник укладає договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту. З моменту підписання індивідуальної частини/акцепту, договір про споживчий кредит набуває чинності. Позичальник засвідчує, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною, графіком платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення договору та отримання кредиту, у т. ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана позичальником або є йому незрозумілою, позичальник повинен відмовитись від підписання акцепту/цієї індивідуальної частини договору (п. п. 1.1.-1.2. договору № 140960 від 21.05.2024). Згідно з п. п. 2.2. 2.5. договору № 140960 від 21.05.2024 кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10667,00 гривень надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 8000,25 гривень на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2666,75 гривень шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 2666,75 гривень, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування за цим договором складає 84 днів з 21.05.2024 р. (дата надання кредиту) по 13.08.2024 p. Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 8917,47 гривень. Денна процентна ставка складає: 8917,47 гривень / 10667,00 гривень / 84 днів * 100% = 0,9952%/день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 48115,15% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 19584,47 гривень (п. п. 2.6. - 2.9.1 договору № 140960 від 21.05.2024). Договір про споживчий кредит, який складається з публічної та індивідуальної частини, а також графіку(ів) платежів набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі сторонами індивідуальної частини і діє до повного виконання позичальником зобов`язань по цьому Договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. 2.6 Договору. Відповідно до п. 4.1. договору № 140960 від 21.05.2024 у випадку невиконання чи неналежного виконання умов цього договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або відступати, передавати свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди позичальника. Згідно з п. 5.1. договору № 140960 від 21.05.2024 кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https://finx.com.ua. Приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання кредитного договору позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що, зокрема він до моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту ознайомився з публічною частиною, правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів за кредитом, усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись їх умов (п. 5.3. договору № 140960 від 21.05.2024). Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника визначений розділом V договору № 140960 від 21.05.2024. Як вбачається з матеріалів справи, договір про споживчий кредит № 140960 (індивідуальна частина) підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7ef27572 21.05.2024 11:19:35. До матеріалів справи додані копія графіку платежів за кредитним договором (а. с. 16); копія договору про споживчий кредит (публічна частина) (а. с. 17-22); копія паспорту споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо основних умов кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором f34еc2c 21.05.2024 11:19:12 (а. с. 23-24); копія правил надання коштів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (а. с. 25-35), копія довідки № 6 від 29.01.2025 вих. № 142/29-01, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (а. с. 36). На виконання вимог ухвали від 30.05.2025 на адресу суду 02.09.2025 надійшли витребувані матеріали, зокрема надано виписку за договором № б/н за період 21.05.2024-26.05.2024, у якій відображено рух коштів по картці № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), емітованої на ім`я відповідача, та містяться відомості про зарахування на картку відповідача грошових коштів у розмірі 8000,25 гривень, відповідно до пп. 2.2.1. п. 2.1. договору № 140960 від 21.05.2024). 10.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (а. с. 44-46). На підтвердження відступлення права вимоги первісного кредитора позивачу до матеріалів справи долучені копія акту приймання-передачі реєстру № 2 до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 9а. с. 50), копії платіжної інструкції № 4519 від 12.11.2024 на суму 656313,11 (а. с. 51), витяг з додатку № 1 до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024, відповідно до якого клієнт відступив фактору право вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 140960 у сумі 17412,72 гривень, а саме: 10667,00 гривень заборгованості за тілом, 6244,72 гривень заборгованості за відсотками та 501,00 гривня заборгованості по комісії (а. с. 49). Позивач також надав копію розрахунку заборгованості за кредитом за період з 21.05.2024 по 13.08.2024 (а. с. 41), відповідно до яких загальна заборгованість відповідача за договором складає 17412,72 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 10667,00 гривень, заборгованість по відсотках 6244,72 гривень, заборгованість по комісії 501,00 гривень. У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від кредитодавця, у розмірі 10667,00 гривень. Отже, відповідачем порушено виконання зобов`язань за вказаним договором. Відповідач не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність заборгованості відповідача у розмірі 17412,72 гривень, що є підставою для задоволення позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи додана копія платіжної інструкції № 10368 від 24.04.2025 про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Факт зарахування сплаченої суми грошових коштів до спеціального фонду Державного бюджету України встановлений судом та підтверджений відповідною випискою. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Позивач також просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. На підтвердження розміру витрат позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 (а. с. 52-53), копію додаткової угоди № 23 до договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 (а. с. 54), копію акту прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 (а. с. 55). Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 591/2393/18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 сформульовано такий висновок: «Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи». Справа є малозначної, розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, не становить значного суспільного інтересу, впливає виключно на відносини між кредитором та боржником, ціна позову складає 17412,72 гривень, учасники справи у судове засідання не з`являлись. Отже, витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень є неспівмірними із складністю справи та ціною позову та підлягають зменшенню до 2000,00 гривень.

Outcome: approved