Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» 23.10.2025 звернулося до суду із вказаним позовом. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит №5223774 від 08.03.2024 у розмірі 42522,14 грн, судові витрати (судовий збір і витрати на правничу допомогу 8000 грн). Вимоги позову обґрунтовано тим, що 08.03.2024 відповідач та ТОВ «Мілоан» уклали Договір про споживчий кредит №5223774 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 11733 грн на умовах строковості, платності, сплати комісії за надання кредиту. Позичальник виконав зобов`язання, надав грошові кошти у кредит. Відповідач не виконав умови договору. Станом на дату подання позову заборгованість становить 42522,14 грн, а саме за тілом кредиту 11733 грн, за процентами 29509,14 грн, за комісією 1280 грн. 29.08.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №109-МЛ. Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за Договором про споживчий кредит №5223774 від 08.03.2024. Представник відповідачки адвокат Бора Ю.В. подав відзив. Звертає увагу на те, що відповідно до Закону №3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, денна процентна ставка не може перевищувати 1%. А за пунктом 1.5 Договору про споживчий кредит №5223774 від 08.03.2024 денна процентна ставка за весь строк кредитування складає 2,28%. Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Тому відповідач вважає, що умови пункту Договору споживчого кредиту №5223774 в частині визначення розміру денної процентної ставки не тягнуть юридичних наслідків. Оскільки при розрахунку заборгованості взято нараховані проценти за користування кредитом, виходячи із ставок, встановлених пунктами 1.5.2 та 1.5.3 договору (1,5% та 2,3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування), то такий розрахунок суперечить розміру денної процентної ставки. Сторона відповідача вважає нікчемними умови договору в частині визначення плати за користування кредитними коштами, тому не визнає вимогу позову про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 29509,14 грн. Щодо розміру витрат на правничу допомогу, сторона відповідача клопотала зменшити заявлений розмір (8000 грн), оскільки справа є незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні, є типовою. Тому просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлених до відшкодування позивачем до 2000 грн. Позивач подав відповідь на відзив. Щодо розміру денної процентної ставки зазначив, що встановивши максимальний розмір денної процентної ставки із 24.12.2023, Закон №3498-ІХ встановив і перехідні положення, за якими протягом перших 120 днів (до 22.04.2024 включно) розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, а протягом наступних 120 днів (із 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) 1,5%. При цьому денна процентна ставка розраховується на дату укладення договору про споживчий кредит і залишається незмінною протягом усього строку кредитування. Даний Договір про споживчий кредит був укладений 08.03.2024, тобто застосовується розмір денної процентної ставки не більше 2,5%. У договорі денна процентна становить 2,3%, що відповідає обмеженням, встановленим законом. Позивач у відповіді на відзив навів детальний розрахунок заборгованості. Щодо витрат на правничу допомогу, зазначив, що витрати є співмірними та відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, час, витрачений на підготовку позову та вчинення супутніх дій є достатнім та спів мірним із складністю виконаних адвокатом робіт, так як проведення дій по даній справі вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи. Заперечення на відповідь на відзив не подано. Позивач клопотав розглядати справу без участі його представника. Представник відповідача адвокат Бора Ю.В. подав заяву про розгляд справи без його та відповідачки участі. Просив суд врахувати надані у відзиві на позов пояснення. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані позивачем письмові докази, дослідивши доводи відзиву, дослідивши доводи відповіді на відзив, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 08.03.2024 відповідач [PERSON] уклала із ТОВ «Мілоан» (кредитор) Договір про споживчий кредит №5223774. Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Цей договір є договором приєднання та зміст Договору становлять сам Договір та Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан». Відповідно до умов Договору про споживчий кредит №5223774 (індивідуальна частина), копія якого надана суду, кредитор надає відповідачу грошові кошти у розмірі 12800 грн на засадах строковості (строком на 105 днів, який складається із пільгового (15 днів) та поточного періоду (90 днів)), поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити комісію та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту. Умовами договору встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 1280 грн одноразово в момент видачі кредиту. Денна процентна ставка на дату укладання договору становить 2,28%. Умовами договору встановлено розміри та порядок сплати процентів за користування грошима: 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (2880 грн). Та 2,3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (26496,00 грн). Умовами договору встановлені підстави та порядок пролонгації строку кредитування, сплата комісії за пролонгацію та розмір і порядок нарахування процентів у зв`язку із пролонгацією. Пунктом 2.3.1. Договору обумовлено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах у порядку, визначеному умовами договору. Обумовлено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. На підтвердження виконання обов`язку переказати кредитні кошти на картковий рахунок позичальника позивач надав Платіжне доручення від 08.03.2024 про перерахування на рахунок позичальника 12800 грн, призначення платежу кошти згідно договору №5223774. Тому суд вважає доведеною ту обставину, що кредитодавець виконав свій обов`язок за Договором про споживчий кредит №5223774 та перерахував позичальнику кредитні кошти у сумі 12800 грн. Позичальник порушив строки погашення тіла кредиту та сплати процентів і комісії. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі\~ Договору кредиту № 5223774 отримав у користування кредитні грошові кошти та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту, сплати комісії та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за Договором про споживчий кредит банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за Договором про споживчий кредит застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі. Договір про споживчий кредит, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд перевірив наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості та пересвідчився, що такий відповідає умовам Договору: 1. Пільговий період складає 15 днів (з 08.03.2024 по 23.03.2024) за який щодня нараховується процент 1,50% від тіла кредиту (п. 1.3.1. та п. 1.5.2. кредитного договору). Відповідно: 1,50% від 12800,00 грн = 192,00 грн 192,00 грн * 15 днів = 2880,00 грн - нараховано процентів за пільговий період. 2. Поточний період складає 90 днів, за який щодня нараховується процент 2,30% від тіла кредиту (п. 1.3.2. та п. 1.5.3. кредитного договору). Відповідно з 24.03.2024 по 23.04.2024: 2,30% від 12800,00 грн = 294,40 грн 31 день * 294,40 грн = 9126,40 грн - нараховано процентів 3. 23.04.2024 р Відповідач виконав пролонгацію на пільгових умовах на 15 днів (п. 2.3.21.1 кредитного договору) та сплатив 1067,00 грн тіла кредиту, 100,00 грн комісії за управління та обслуговування кредиту та 1059,00 грн. процентів по кредиту. Станом на 23.04.2024 сума кредиту становила 22680,40, що складалася з : 12800,00 - 1067,00 = 11733,00 - тіло кредиту; 12006.40 грн - 1059,00 = 10947,40 грн процентів по кредиту. 15 днів пролонгації ( 24.04.2024-08.05.2024) Відповідно: 1,50% від 11733,00 грн - 176,00 грн 176.00 грн * 15 днів - 2640,00 грн - нараховано процентів з 24.04.2024-08.05.2024 І тому, станом на 08.05.2024 проценти по кредиту становлять 2640,00+10947,40 -13587.40 4. 09.05.2024 - в зв`язку з завершенням продовженого пільгового періоду продовжились нарахування відповідно до п. 1.3.2. Кредитного договору на умовах поточного періоду ( 90-31=59 днів), за який щодня нараховувалась процентна ставка в розмірі 2,30% від тіла кредиту (п. 1.5.3. Кредитного договору). Відповідно: 2,30% від 11733,00 грн = 269, 86 грн 269, 89 * 59 днів= 15921,74 грн- нараховано процентів за 59 днів. 5. Комісія за надання кредиту яка складає 10.00% від тіла кредиту 10,00% від 12800 грн. = 1280,00 грн - комісія за надання кредиту Тому, загальний розмір заборгованості складає: 11733,00 (тіло кредиту) + 2880,00 (нараховано за пільговий період) + 26 629,14 (нараховано за поточний період) + 1280,00 (комісія за надання кредиту) = 42 522,14 (грн). Наданий розрахунок відповідає умовам Договору про споживчий кредит та підтверджується документами наданими разом з позовною заявою. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про нікчемність нарахування процентів за користування грошима, бо розмір денної процентної ставки за Договором про споживчий кредит №5223774 від 08.03.2024 не відповідає обмеженням, встановленим законом. Так, відповідно до даного Законом України «Про споживче кредитування» визначення, поняття «денна процентна ставка» не є тотожним поняттю «процент за користування кредитом». Це певна величина, яка має свою формулу розрахунку, та є загальними витратами за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, вираженими у процентах від загального розміру виданого кредиту. Закон №3498-ІХ встановив максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи із 24.12.2023. Разом із тим, цей Закон встановив і перехідні положення, за якими протягом перших 120 днів (до 22.04.2024 включно) розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, а протягом наступних 120 днів (із 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) 1,5%. При цьому денна процентна ставка розраховується на дату укладення договору про споживчий кредит і залишається незмінною протягом усього строку кредитування. Даний Договір про споживчий кредит був укладений 08.03.2024, тобто застосовується розмір денної процентної ставки не більше 2,5%. У договорі (пункт 1.5) денна процентна становить 2,28%, що відповідає обмеженням, встановленим законом. Кредит є платним, а нарахування процентів за користування грошима є законним, обумовлено сторонами договору, розмір процентів в залежності від періодів\~ -\~ є договірними умовами, а денна процентна ставка, у формулу розрахунку якої входять проценти за користування грошима не перевищила межі, визначеної законом. Суд пересвідчився, що право вимоги до позичальника [PERSON] за Договором про споживчий кредит с перейшло до Позивача. До позову додано належні та допустимі письмові докази про те, що 29.08.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №109-МЛ. Сукупність цих доказів є достатньою, а їх достовірність не викликала у суду обґрунтованих сумнівів. Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за Договором про споживчий кредит №5223774 від 08.03.2024. Тому, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що є судовими витратами позивача, які суд вирішує стягнути на його користь із відповідача у зв`язку із задоволенням позову. Позивач заявив про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. На підтвердження подано Договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, Акт наданих послуг №Д/3147 від 20.08.2025, Детальний опис наданих послуг та кількість затрачених годин. Згідно п.2.3 Договору, вартість наданих послуг за одну Кредитну справу становить 8000 грн. Згідно пункту 6 Акту наданих послуг, клієнт зобов`язаний перерахувати суму на рахунок Виконавця протягом року з дня підписання Акту. Надані документи підтверджують, що позивач зобов`язаний оплатити 8000 грн за надані правничі послуги у справі за позовом до [PERSON] . Суд констатує, що правничі послуги, надання яких підтверджено Актом та Детальним описом,\~ - пов`язані з розглядом даної справи, вартість послуг відповідає умовам Договору. Представник відповідача заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання обґрунтував тим, що справа є незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні, є типовою. Відповідно до положень ч.ч.4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд погоджується, що справа є незначної складності; відповідно до пункту 1.3. Договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, адвокат здійснює саме комплексний супровід судових справ зі стягнення заборгованості за Кредитними договорами, право вимоги у яких належать ТОВ «ФК Кредит-Капітал», тобто справа є однією із численних типових справ; це означає, що час, затрачений на вивчення та виконання кожної наступної справи є меншим, обсяг виконаних робіт зменшується за рахунок раніше створених типових шаблонів. Тому, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які заявлені до розподілу позивачем, та віднести на розподіл 4000 грн витрат позивача на правничу допомогу, які слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved