Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі ТОВ «Діджи фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 63750 грн. Позов обґрунтовується тим, що 16 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3557919, за умовами якого відповідач отримав у борг грошові кошти в розмірі 15000 грн., які зобов`язався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, кредит не повернув, проценти та комісію не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 63750 грн., з яких: 15000 грн. тіло кредиту, 47250 грн. проценти, 1500 грн. комісія. На підставі договору відступлення права вимоги від 10 серпня 2021 року № 06Т право вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі ТОВ «Діджи фінанс»). Представник позивача\~ТОВ «Діджи\~фінанс»,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи (про\~що свідчить\~довідка про\~доставку електронного\~документа),\~в судове\~засідання не\~з`явився.\~Від представника\~позивача Куриліної\~В.В.\~до суду\~надійшло клопотання\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника ТОВ «Діджи фінанс». Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Крім того, [PERSON] зазначив, що у червні 2021 року звертався до Луцького РУП ГУНП у Волинській області з приводу втрати документів на залізничному вокзалі у м. Львові, які так і не були знайдені. Зауважив, що кредитний договір 16 травня 2021 року з ТОВ «Мілоан» не укладав, кошти за даним договором не отримував. Процесуальні дії у справі 1 жовтня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 30 жовтня 2025 року ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області відзив на позовну заяву залишено без розгляду. 18 листопада 2025 року ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області представнику позивача відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом Звернувшись до суду із цим позовом, ТОВ «Діджи фінанс» посилається на те, що 16 травня 2021 року [PERSON] підписав в електронному вигляді анкету-заяву на кредит № 3557919, яку він подав на офіційному сайті ТОВ «Мілоан» (арк. спр. 11). Згідно з копією договору про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919 ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п. 1.1 Договору) (арк. спр. 24-27). Сума кредиту 15000 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 16 травня 2021 року (строк кредитування) до 31 травня 2021 року (дата повернення кредиту) (пункти 1.2, 1.3, 1.4 Договору).Орієнтовна загальна вартість кредиту, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 18750 грн. (п. 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту 1500 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору). Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п. 2.3.1.2). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.5 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення\~(акцепт)\~може бути\~відправлене позичальником\~через сайт\~товариства,\~мобільний додаток\~або у\~SMS-повідомленні\~з мобільного\~телефонного номеру\~позичальника на\~номер 2277\~(вартість\~відправки SMS-повідомлення\~для позичальника\~визначено у\~правилах).\~Після укладення\~цей кредитний\~договір надається\~позичальнику шляхом\~розміщення в\~особистому кабінеті\~позичальника.\~Додатково укладений\~електронний кредитний\~договір та/або\~повідомлення про\~його укладення\~може бути\~на розсуд\~товариства направлено\~позичальнику на\~електронну пошту\~або іншими\~каналами (засобами)\~зв`язку,\~наданими позичальником\~товариству. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919 становить 63750 грн.: 15000 грн. тіло кредиту, 47250 грн. проценти, 1500 грн. комісія (арк. спр. 14). Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника (п. 3.2.6 Договору). 10 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір відступлення прав вимоги № 06Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Діджи фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (арк. спр. 16-23). Згідно копій\~платіжних інструкцій\~від 3\~вересня 2021\~року №\~1470, 9 вересня 2021 року № 1519, 23 вересня 2021 року № 1578, 30 вересня 2021 року № 16, 7 жовтня 2021 року № 1595, 11 жовтня 2021 року № 1604, 21 жовтня 2021 року № 1631, 28 жовтня 2021 року № 1660, 4 листопада 2021 року № 1688, 11 листопада 2021 року № 1737, 18 листопада 2021 року № 5, 25 листопада 2021 року № 24 ТОВ «Діджи фінанс» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» кошти згідно договору відступлення права вимоги № 06Т від 10 серпня 2021 року (арк. спр. 38-44). Відповідно до витягу з додатку до договору від 10 серпня 2021 року № 06Т від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919 на загальну суму 63750 грн. (арк. спр. 13). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Нормою ст. 207 ЦК передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами другого абзацу ч. 1 ст. 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК). Абзацом другим ч. 2 ст. 639 ЦК передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Нормою ст. 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з нормами ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Приписами частин\~3,\~4,\~6,\~8\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено,\~що електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання\~електронного повідомлення\~особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір,\~підписаного в\~порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону; заповнення\~формуляра заяви\~(форми)\~про прийняття\~такої пропозиції\~в електронній\~формі,\~що підписується\~в порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону; вчинення\~дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення логічно\~пов`язані з\~нею.\~У разі\~якщо укладення\~електронного договору\~відбувається в\~інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий\~документ оформляється\~у довільній\~формі та\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. За змістом частин 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідач [PERSON] заперечує укладення ним договору про споживчий кредит від 16 травня 2021 року із ТОВ «Мілоан» та отримання ним грошових коштів за вказаним договором. Під час розгляду справи судом встановлено, що договір про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919 не підписаний відповідачем [PERSON] одноразовим ідентифікатором. У анкеті-заяві на кредит № 3557919, роздрукованій позивачем із сайту miloan.ua, міститься інформація щодо суми кредиту, строку кредиту, суми до повернення (з врахуванням комісії та процентів), анкетні даних фізичної особи, що співпадають із відповідними даними відповідача, а також процес оформлення та розгляду заяви № 3557919. Вказані відомості не містять процедури верифікації позичальника за телефоном шляхом верифікаційного дзвінка, і з них не прослідковується направлення [PERSON] даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності для підписання заяви одноразовим ідентифікатором. Отже, вказана анкета-заява, як і договір про споживчий кредит від 16 травня 2021 року, також не підписана одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] . Додаток № 1 до договору про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919 «Графік платежів» також не містить підпису позичальника [PERSON] (арк. спр. 28). Крім того, відповідно п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику на картковий рахунок, однак реквізити такого карткового рахунку у наведеному пункті договору про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919, та у п. 10 цього Договору, який містить реквізити сторін, чи інших пунктах Договору або ж в анкеті-заяві відсутні. Відповідно до платіжного доручення від 16 травня 2021 року № 46390331 платник ТОВ «Мілоан» перерахував [PERSON] на банківську картку «MASTERCARD» № [NUMBER] грошові кошти в сумі 15000 грн. із зазначенням платежу: кошти згідно договору 3557919 (арк. спр. 34), однак надане суду платіжне доручення не містить жодних реквізитів банківської установи про день та час вчинення такої банківської операції. Не надано жодних доказів, що банківська картка № [NUMBER] належить [PERSON] . На переконання суду, наведені обставини в своїй сукупності не можуть свідчити про волевиявлення [PERSON] на укладення договору про споживчий кредит, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що відповідач засвідчив анкету-заяву на кредит та договір про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919 шляхом накладення електронного підпису або електронного цифрового підпису, чи електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чи аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Відсутність вказаних доказів позбавляє суд правової можливості встановити факт підписання вказаного договору, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договору про споживчий кредит від 16 травня 2021 року № 3557919, а також перерахування [PERSON] від ТОВ «Мілоан» суми кредиту, то суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Діджи фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за недоведеністю.

Outcome: dismissed