Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Представник позивача Тараненко А.І. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.06.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №143828 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором №579d8388. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 5000,40 грн. на банківську картку № [NUMBER] , комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 28% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів, строк кредитування 70 днів до 26.08.2024 року, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних, тип процентної ставки фіксована. Станом на 26.08.2024 року заборгованість за договором № 143828 від 17.06.2024 року становить 12667,10 грн., з яких: заборгованість по кредиту 6945,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 5321,10 грн., комісія за кредитним договором 401,00 грн. 10.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до якого до «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 143828 від 17.06.2024 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, кредитні кошти не повернув. Станом на момент подання позовної заяви заборгованість за договором № 143828 від 17.06.2024 року становить 12667,10 грн., з яких: заборгованість по кредиту 6945,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 5321,10 грн., комісія за кредитним договором 401,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 143828 від 17.06.2024 року у розмірі 12667, 10 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 17.06.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №143828 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором №579d8388 та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти на банківську картку позичальника № [NUMBER] , в розмірі 5000,40 грн., комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення кредитного договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок кредиту, строк кредитування 70 днів до 26.08.2024 року, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних, тип процентної ставки фіксована. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно з п. 2.2.1. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6945,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 1944.60 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією. Також 17.06.2024 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту до договору споживчого кредиту №143828 від 17.06.2024 року. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 579d8388 відправлено на номер телефону [NUMBER] відповідача та введено ним 17.06.2024 16:55:49, що підтверджується на кожній сторінці індивідуальної частини кредитного договору. Згідно з довідкою №12 ТОВ «ФК «Кредіплюс» від 29.01.2025 року 17.06.2024 року о 16:55 год. ТОВ «ФК «Кредіплюс» перерахувало [PERSON] за кредитним договором №143828 від 17.06.2024 року на картку № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 5000,40 грн. Відповідно до листа АТ «ПУМБ» від 24.09.2025 року на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] 17.06.2024 року було зараховано 5000,40 грн. , тип транзакції надходження (переказ коштів кредитова частина). 10.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до якого до «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 143828 від 17.06.2024 року. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором, станом на 26.08.2024 року розмір заборгованості становить 12667,10 грн., з яких: заборгованість по кредиту 6945,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 5321,10 грн., комісія за кредитним договором 401,00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.\~1054ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). У ч.2 ст.\~1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 1ст.\~638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). У ч. 2 ст.\~1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою ст.\~639\~ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті кошти в повному обсязі. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 143828 від 17.06.2024 року підлягають повному задоволенню, а саме у розмірі 12667,10 грн., з яких: заборгованість по кредиту 6945,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 5321,10 грн., комісія за кредитним договором 401,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 04.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги, у тому числі у справ про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 143828 від 17.06.2024 року. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 року, складеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери», загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 143828 від 17.06.2025 року складає 7000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такая правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 143828 від 17.06.2024 року в розмірі 12667,10 грн., з яких: заборгованість по кредиту 6945,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 5321,10 грн., комісія за кредитним договором 401,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved