Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 02 вересня 2023 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1555. Від шлюбу у них дітей немає. Одруження між ними виявилось невдалим, з вини обох подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, їх шлюбні відносини фактично припинилися, примирення з відповідачем неможливе, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Оскільки сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне, просить шлюб між ними розірвати, строк на примирення не надавати. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 02 вересня 2023 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1555, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи , що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved