Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

У червні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 11 березня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/9642155-SP, підписанням якого, [PERSON] акцептував Публічну пропозицію AT «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку за адресою www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становив 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) AT «Таскомбанк» суму фінансування, а останній зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно витягу з реєстру прав вимог від 04.04.2024 року до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 14\~477,24 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 04.04.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Вказує, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором № 002/9642155-SP від 11.03.2021 року в розмірі 14\~477,24 грн., з яких: 7807,68 грн. заборгованість за кредитом та 6669,56 грн. заборгованість за процентами, яку просив стягнути з відповідача на їх користь, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третю особу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання в межах робочого часу суду. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. 11 березня 2021 року між AT «Таскомбанк» і [PERSON] був укладений договір про надання банківських, фінансових та інших послуг. Укладення договору відбулося шляхом підписання заяви-анкети № 214064 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Згідно з п. 1 вказаної заяви відповідач просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема відкрити поточний рахунок у національній валюті та встановити ліміт кредитування. Відповідач у п. 3 заяви підтвердив, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) Акціонерного Товариства «Таскомбанк» (далі - Банк) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (далі - Публічна пропозиція), яка розміщена разом з додатками, в т.ч але не виключно, тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті Банку https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua посилання на примірники якої, разом з додатками відповідач отримав в мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положень якої зобов`язався неухильно дотримуватися. Відповідно довідки, наданої АТ «Таскомбанк» (а.с. 6). [PERSON] з 11.03.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви -анкети № 214064 з номером договору № 002/9642155-SP від 11.03.2021 року, № картки [NUMBER] …. [NUMBER] , відкритого в АТ «Таскомбанк». Даними виписки по картці за період 0 11.03.2021 року по 16.07.2025 року підтверджується, що [PERSON] було надано кредитні кошти, якими останній користувався, а банк у подальшому здійснював нарахування процентів на залишок заборгованості по кредиту. Водночас, відомостей щодо розміру процентів (процентної ставки), які нараховувались, матеріали справи не містять. 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 002/9642155-SP від 11.03.2021 року, укладеним з [PERSON] . Так, відповідно Витягу з реєстру прав вимог від 04.04.2024 року до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 14 477,24 грн., з яких: 7807,68 грн. заборгованість за кредитом та 6669,56 грн. заборгованість за процентами. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 002/9642155-SP від 11.03.2021 року, після набуття права грошової вимоги за вказаним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежів на користь позивача. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом було встановлено, що між АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу відкрито поточний рахунок з кредитним лімітом. Із наявних у матеріалах справи суд вбачає, що АТ «Таскомбанк» виконав умови цього договору та надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач, отримавши кошти у користування, не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7807,68 грн. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивачем доведено перехід права вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 002/9642155-SP від 11.03.2021 року, тому відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 7807,68 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Проте, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд звертає увагу, що анкета-заява № 214064 від 11.03.2021 року, підписана [PERSON] не містить інформації щодо погодженого розміру процентів, які застосовується у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення з відповідача боргу за процентами, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк», тарифи за карткою «Sportbank», які визначають, у тому числі процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів позичальник та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком тарифи та публічну пропозицію (оферту) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У висновках Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, вказано, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача процентів за користування кредитними коштами. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг № 002/9642155-SP 11.03.2021 року у розмірі 7807,68 грн., що є боргом за кредитом (тілом кредиту), відмовивши у стягненні процентів у розмірі 6669,56 грн. Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позов судом задоволено у розмірі 7807,68 грн., що становить 53,93% від заявленого розміру 14\~477,24 грн. Таким чином, відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1633,00 грн. (53,93% від 3028,00 грн.), відмовивши у стягненні судового збору у розмірі 1395,00 грн. (3028,00 1633,00). Сторони у справі не подавали заяви щодо відшкодування інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів.

Outcome: partial