Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі ордера на зайняття жилого приміщення однокімнатної кватири за адресою: [ADDRESS] , його сім`я у складі чотирьох осіб, а саме, він, його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] вселились в надане житлове приміщення та стали в ньому проживати. Відповідно з позивачем, як наймачем було укладено договір найму. 27.05.2006 відповідач [PERSON] одружилась з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . На даний час у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований позивач, його донька [PERSON] , син [PERSON] та неповнолітня внучка [PERSON] . Дана квартира не приватизована, відноситься до державного житлового фонду. Відповідачка [PERSON] після припинення спільного проживання з чоловіком [PERSON] стала вести антисоціальний та розгульний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, залишила малолітніх дітей без нагляду, не займається їх вихованням та утриманням. Відповідачка на початку лютого 2020 року залишила своїх дітей та повідомила, що вона бажає влаштувати своє особисте життя і з того часу в спірній квартирі не проживає. Наданий час місце її проживання невідоме. Таким чином, відповідачка з 2020 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає, даною квартирою не користується. Позивач, як користувач майна, позбавлений можливості в повній мірі користуватися та розпоряджатися таким майном. Відповідачка будь-яких витрат по утриманню житла не несе, її особистих речей там немає. Перебування відповідачки на реєстраційному обліку по вищевказаній квартирі та її фактичне непроживання створюють йому незручності щодо користування житловим приміщенням, він змушений оплачувати комунальні послуги, виходячи з кількості зареєстрованих осіб, а в майбутньому будуть виникати перешкоди щодо оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. Також відповідачка не приймає жодної участі в утриманні та облаштуванні житла, не сплачує комунальні послуги. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2025 у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак 17.11.2025 його представник, адвокат Варениця В.С. подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомлення про виклик в судове засідання. Відзиву на позовну заяву не подала. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.11.2025, є дата складення повного судового рішення 21.11.2025. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановив суд, позивач у справі [PERSON] ( [PERSON] ) є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором найму житлового приміщення у будинку місцевих Рад народних депутатів, державних підприємств і кооперативних і громадських організацій Української РСР, що також підтверджується актом здачі і прийняття квартири, кімнати. З свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 16 січня 2018 року, виданого Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 10 січня 2018 року змінив ім`я на [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2. З довідки №9715 від 13.05.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Новояворівською міською радою Львівської області встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, як встановлено судом [PERSON] фактично з лютого 2020 року не проживає за вказаною адресою, що підтверджується актом №13 від 22 травня 2025 року, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] , з 2020 року по даний час у зазначений квартирі [PERSON] , [INFO] , не проживає. Згідно із ст.\~379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до\~статті 9 ЖК України\~громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно із\~ст.61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім`я якого видано ордер. У відповідності до\~статті 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до\~статті 65 ЖК України\~наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналіз наведених норм свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Відповідно до\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст.72 ЖК України\~порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи вищевказані обставини, та те що між сторонами по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, відповідачка фактично добровільно залишила спірне житло і в ньому не проживає, спірним житлом не користується, участі в його утриманні не бере, спільного господарства не веде, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача у даному житлі створює ряд перешкод в користуванні позивачем квартирою, тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією № 0.0.4393757801.1 від 02 червня 2025 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved