Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

13 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що у 2024 році він уклав шлюб із [PERSON] , яка має від попереднього шлюбу двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є інвалідами дитинства. Після укладення шлюбу заявник разом з дружиною та її дітьми проживають разом однією сім`єю в належній заявникові квартирі. Заявник зазначає що він піклується про дітей, стежить за їх здоров`ям та навчанням, приймає участь в їх вихованні та розвитку. [PERSON] надала згоду на усиновлення своїх дітей заявником. Стан здоров`я, матеріальне забезпечення, житлові умови є таким, що відповідають вимогам закону і дозволяють бути усиновлювачем. Тому заявник просив усиновити йому неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і внести відповідні зміни в актовий запис про народження. Від заявника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, заяву підтримав, просив її задовольнити. [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради також надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.4 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. У відповідність до ч.4 ст.313 Цивільного процесуального кодексу України суд перевіряє законність підстав для усиновлення. В даній справі судом встановлені такі факти та визначені відповідні до них правовідносини. Заявник [PERSON] : - є громадянином України, що підтверджується копією його паспорту; - перебуває у шлюбі з [PERSON] ( [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ), який зареєстровано 17 травня 2024 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом 491; - мешкають у 2-кімнатній квартирі загальною площею 45,6 кв.м, в якій є все необхідне для комфортного проживання, в наявності необхідні меблі та сучасна побутова техніка, що підтверджується актом обстеження умов проживання; - має стабільний щомісячний прибуток: є фізичною особою-підприємцем та отримує стабільний дохід; - має неповнолітню доньку від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі 18 500,00 грн. щомісячно. - на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується відповідними сертифікатами та медичними довідками, за станом здоров`я може бути усиновлювачем, що підтверджується медичними висновками; - на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується відповідним витягом; Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2013 року та має діагнози - важка розумова відсталість з порушенням поведінки F72.1, підгрупа А; кіфоз позиційний М40.05; функціональна диспепсія К30.0; хронічний гастродуоденіт К29.9, є дитиною з інвалідністю. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2014 року та має діагнози - гіпопітуїтаризм, соматотрпна недостатність Е23.0; нанізм Е34.3; астигматизм обох очей Н52.2; плоскостопість, вальгус стопи М21-07; епілепсія неуточнена В40.90, є дитиною з інвалідністю. Відповідно до заочного рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 07 серпня 2025 року по справі № 201/8505/24 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] надала свою згоду, посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Васильєвою Я.О. і зареєстровану у реєстрі за № 579, на усиновлення [PERSON] своїх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У висновку Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 07 жовтня 2025 року № 5/6-142 зазначено про доцільність усиновлення [PERSON] дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дітям належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам дітей, а тому заява [PERSON] , про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що заявником створені усі мови як для найкращого розвитку і виховання дітей, їх спільне проживання однією родиною досить тривалий час, відсутність об`єктивних причин, через які усиновлення не може бути здійсненим, а також

Outcome: approved