Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

позивачкою [PERSON] подано до Дніпровського районного суду міста Києва указаний позов. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 41057 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») заборгованості в розмірі 9\~726,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. 24.07.2021 відкрито виконавче провадження №66263079 на підставі указаного виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у сумі 9\~726,00 грн. У подальшому 10.10.2024 указане виконавче провадження прийнято до провадження приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б. Позивачкою також зазначено, що вона категорично не погоджується з правомірністю виконавчого напису, оскільки сума на яку видано виконавчий напис не є безспірною, нараховано відсотки, які не відповідають умовам кредитного договору, вона не отримувала жодного повідомлення чи вимоги про сплату боргу, стягувач не проінформував її про заміну кредитора в результаті переуступки права вимоги, а також зауважила, що вона не підписувала жодного договору з реквізитами, зазначеними у виконавчому написі та постанові про відкриття виконавчого провадження. Покликаючись на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», практику Верховного Суду, позивачка просила задовольнити позовні вимоги та визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, стягнути із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на її користь судові витрати - судового збору у розмірі 1211,20 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва 20.01.2025 справу передано до Ірпінського міського суду Київської області за підсудністю. Ухвалою судді від 03.03.2025 позовну заяву залишено без руху, в установлений строк позивачкою недоліки усунуто, тому ухвалою від 13.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та постановлено витребувати документи за клопотанням сторони позивача. Ухвалою суду від 28.02.2025 відмовлено у задоволені заяви про забезпечення позову, ухвалою від 13.03.2025 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66263079, відкритому на підставі виконавчого напису №41057 від 26.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» боргу в розмірі 9726,00 грн 09.04.2025 Київським обласним державним нотаріальним архівом повідомлено, що згідно архівного фонду №190 (приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головікіна Я.В. наряди 02-20 «Примірники виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені» на зберігання до архіву не передавалися. Копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету позивачки та відповідача 13.03.2025, поштове повідомлення з копією ухвали направлено третій особі приватному нотаріусу Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В., однак конверт повернуто до суду з відміткою АТ «УкрПошта» «адресат відсутній за указаною адресою», копію ухвали доставлено на електрону адресу третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Є.Б. Відповідач та треті особи правом на подання суду своєї позиції не скористалися. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини. 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №41057 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості, яка виникла внаслідок укладеного [PERSON] кредитного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН». Постановою від 24.07.2021 приватним виконавцем Микитин О.С. стягнуто з боржника [PERSON] в межах виконавчого провадження №66263079, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса від 26.03.2021 №41057, основну винагороду виконавця. Постановою від 10.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б. прийнято виконавче провадження №66263079 з примусового виконання виконавчого напису від 26.03.2021 №41057, виданого приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» заборгованості у сумі 9\~726,00грн, у зв`язку з припиненням діяльності приватного виконавця Микитин О.С. Постановою від 07.11.2024 приватного виконавця виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] в межах виконавчого провадження №66263079, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса від 26.03.2021 №41057. З відповіді Київського обласного державного нотаріального архіву від 07.04.2025 убачається, що згідно архівного фонду №190 (приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В.) наряди 02-20 «Примірники виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені», на зберігання до архіву не передавалися. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка і висновки суду. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 зміни, внесені до Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 зазначене вище рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дубліката має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 у справі №750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №310/9293/15. Розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №6-887цс17. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (статті 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. [PERSON] за подання позову до «ФК «Онлайн Фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.12.2024 №9С72-Х4И5-9НТ6-0В5С, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути указані кошти.

Outcome: approved