Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал» (далі - позивач, ТОВ «Гетманглобал») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 181 609,20 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так, [PERSON] 29.04.2023 року о 20 год. 31 хв. керуючи транспортним засобом Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , в місті Києві на мосту Патона, порушила вимоги п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на водоналивні бар`єри у кількості 12 штук. В результаті ДТП транспортний засіб та водоналивні бар`єри отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди. [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Автомобіль Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить ТОВ «Гетманглобал», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2023 року по справі № 757/19054/23-п, яка набрала законної сили, встановлено, що [PERSON] порушила п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, та вину [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведено повністю. З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, 10.05.2023 року позивач звернувся до СОД ФОП « [PERSON] ». Оцінювачем [PERSON] проведено експертне дослідження, результатом якого став звіт №1777 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] від 05.06.2023 року. Згідно висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, складає 181 609,20 грн. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія [NUMBER] , транспортний засіб Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачу. З копії висновку оцінювача, викладеного у звіті №1777 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля від 05.06.2023 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, складає 181 609,20 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2023 року у справі № 757/19054/23-п дії [PERSON] кваліфіковано за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вину [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведено повністю та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Відповідно до статті 396 ЦК України, правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відомості про страхування транспортного засобу Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачеві, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до частини першої третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім збитки у розмірі 181 609,20 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. згідно з платіжною інструкцією від 20.11.2024 року № 3222 . Враховуючи наведене,

Outcome: approved