Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулись до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.06.2024 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває [PERSON] , та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІ. [PERSON] звернувся до Головного управління 27.06.2024 із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Рішенням позивача від 04.07.2024 року йому було призначено пенсію за явислугу років з виплатою її з 27.06.2024 року в розмірір 9508,89 грн. Між тим після призначення йому пенсії перевіркою електронної пенсійної справи згідно акту перевірки достовірності наданих документів для призначення пенсії від 25.08.2024 № 1500-1002-1/7023 встановлено, що [PERSON] звільнений з посади, яка дає право на пенсію за вислугу років лише з 01.08.2024. Тому 04.10.2024 було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років [PERSON] згідно його заяви від 27.06.2024 року. 07.10.2024 року [PERSON] знову звернувся до Головного управління із заявою та повідомив про звільнення з посади монтера колії 01.08.2024 року. Розпорядженням від 10.10.2024 [PERSON] було поновлено виплату пенсії за вислугу років з 02.08.2024 в сумі 9554,58 грн. За період з 12.06.2024 по 01.08.2024 по о/р [NUMBER] [PERSON] виникла переплата пенсії в сумі 11136,73 грн. На підставі заяви пенсіонера від 21.10.2024 № 45175/8 було прийнято рішення № 3884 від 17.10.2024 про утримання переплати пенсії в сумі 11136,73 грн, про що повідомлено пенсіонера листом від 25.10.2024 № 1500-0404-8/161839. Переплата утримується з 01.11.2024 в розмірі 20 %. Повторною перевіркою електронної пенсійної справи (службова № 37304/03-16 від 18.10.2024) зазначено, що у заявника відсутнє право на поновлення виплати пенсії за вислугу років з 02.08.2024, оскільки вже було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за заявою від 12.06.2024 та заяву від 07.10.2024 слід розглядати як первинне звернення за призначенням пенсії. В результаті чого [PERSON] було призначено пенсію за вислугу років з 07.10.2024 (розпорядження про перерахунок від 22.10.2024). Таким чином, за період з 02.08.2024 по 30.09.2024 по о/р [NUMBER] виникла переплата пенсії в сумі 18800,95 грн, яку було прийнято на облік (рішення про прийняття переплати на облік № 3938 від 23.10.2024), про що пенсіонера було повідомлено листом від 25.10.2024 № 1500-0404-8/161830. Між тим від добровільного повернення переплати [PERSON] відмовився На підставі ст.1212 ЦК України просили дані кошти стягнути з нього в примусовому порядку, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 46) Позиції сторін в судовому засіданні. Представник позивача - ГУ ПФУ України в Одеській області в призначене судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.(а.с. 55) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду надійшло поштове повідомлення про невручення судової повістки у зв`язку з відсутністю адресанта за вказаною адресою, а тому відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. (а.с. 54) Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача та його представника, які своєчасно і належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває [PERSON] , та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІ. 27 червня 2024 року [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років як працівнику локомотивних бригад , номер заяви №2125 .(а.с. 19-20) На підтвердження права на отримання пенсії надав копію трудової книжки, де зазначено, що з 04.11.1996 року [PERSON] працює на посаді монтера колії Одеської дистанції колії Одеської залізниці (а.с. 17-18) Також в матеріалах справи міститься довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних документів (а.с. 16) Згідно акту перевірки достовірності наданих документів для призначення пенсії від 25.08.2024 № 1500-1002-1/7023 зазначено, що [PERSON] звільнений з посади, яка дає право на пенсію за вислугу років з 01.08.2024. (а.с. 15-16) На підставі даних , отриманих півд час перевірки ГУ ПФУ України в Одеській області 04.10.2024 було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років [PERSON] , так як на час звернення його з зхаявою про призначення пенсії він працював (а.с. 30) 07.10.2024 [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії та повідомив про звільнення з посади монтера колії 01.08.2024.(а.с. 13-14) Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 14.10.2024 року було поновлено виплату пенсії за вислугу років з 02.08.2024 в сумі 9554,58 грн.(а.с. 23) Повторною перевіркою електронної пенсійної справи зазначено, що у заявника відсутнє право на поновлення виплати пенсії за вислугу років з 02.08.2024, оскільки вже було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за заявою від 12.06.2024 та заяву від 07.10.2024 слід розглядати як первинне звернення за призначенням пенсії. За період з 01.08.2024 по 30.11.2024 по о/р [NUMBER] [PERSON] виникла переплата пенсії в сумі 11136,73 грн., що підтверджується протоколом розрахунку боргу (а.с. 33) 22.10.2024 року [PERSON] надав заяву про утримання переплати пенсії в сумі 11136,73 грн. (а.с. 32) Рішенням ПФУ в Одеській області № 3884 від 17.10.2024 було повідомлено [PERSON] про утримання переплати пенсії в сумі 11136,73 з листопада 2024 року у розмірі 20 % (а.с. 21) Повторною перевіркою електронної пенсійної справи зазначено, що у заявника відсутнє право на поновлення виплати пенсії за вислугу років з 02.08.2024, оскільки вже було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за заявою від 12.06.2024 та заяву від 07.10.2024 слід розглядати як первинне звернення за призначенням пенсії. В результаті чого [PERSON] було призначено пенсію за вислугу років з 07.10.2024. Таким чином, за період з 02.08.2024 по 30.09.2024 по о/р [NUMBER] виникла переплата пенсії в сумі 18800,95 грн, яку було прийнято на облік про що відповідача було повідомлено листом від 25.10.2024 № 1500-0404-8/161830. (а.с. 11) Нормативно-правове обгрунтування та висновки суду. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно зі ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Стаття 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вказує на те, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно з ч. 1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Також відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст.263ЦПК України, має враховуватися судом. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15. Мотиви та висновки суду. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку зібраним доказам в цілому, так і кожному доказу, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову. Висновок суду обгрунтовується наступним. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 7 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсія за вислугу років призначається лише за умови залишення роботи, яка дає право на таку пенсію. Якщо пенсіонер, якому призначено пенсію за вислугу років, у подальшому влаштовується на роботу, що дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії призупиняється на весь час роботи. Тобто особа, якій призначено пенсію за вислугу років не має права працювати на посадах у закладах і установах, зазначених у всіх розділах Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (розділ 1 Освіта, розділ 2 Охорона здоров`я та розділ 3 Соціальний захист). Про дату працевлаштування, звільнення або припинення реєстрації підприємницької діяльності пенсіонери повідомляють органи ПФУ виключно шляхом подання заяви та документів, що засвідчують відповідні відомості (наказу або розпорядження про прийняття/звільнення з роботи, трудової книжки із записом про працевлаштування/звільнення, цивільно-правового договору тощо). Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 04.11.1996 року працював на посаді монтера колії. [PERSON] було призначено пенсію за вислугу років 27.06.2024 у року у розмірі 9508,89 грн., однак при перевірці було встановлено, що посада монтера колії право на пенсію за вислугу років, лише після звільнення з посади, в результаті чого було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідачу. 07.10.2024 року [PERSON] надав заяву до ПФУ про звільнення з посади монтера колії 01.08.2024 року, на підставі цього відповідачу [PERSON] було поновлено виплату пенсії за вислугу років з 02.08.2024 року в сумі 9554,58 грн. Однак було встановлено, що за період з 12.06.2024 по 01.08.2024 року виникла переплата в сумі 11136,73 грн, про що було повідомлено відповідача. При повторній перевірці було встановлено, що у відповідача відсутнє право на поновлення виплати пенсії за вислугу років з 07.10.2024 року. Таким чином за період з 02.08.2024 по 30.09.2024 року у відповідача виникла переплата у розмірі 18880,95 грн. На теперішній час переплата не погашена, від добровільного повернення переплати відповідач [PERSON] відмовився. Тому суд вважає, що позов належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 18\~800,95 грн, а також на підставі ст.141 ЦПК України понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. На підставі \~ст.\~81, 89, 141, 259,\~263- 265, 268 \~ЦПК України,\~суд

Outcome: approved