Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

\~\~16.07.2025 року судом зареєстровано позовну заяву КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року в розмірі 14\~735, 22 грн. Позов мотивований тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , яка забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються позивачем. На вказану квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Зазначений житловий будинок технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ» згідно рішень виконкому ВМР від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (зі змінами, внесеними рішенням виконкому ВМР від 18.04.2024 року № 929). У зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року включно\~виник борг в загальній\~сумі 14\~735,22 грн. Дана сума складається із заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 14\~735,22 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 року було скасовано судовий наказ, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 22.01.2024 року № 127/509/24 про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року в розмірі 14\~735,22 грн. Борг не погашений, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року в розмірі 14\~735,22 грн. та судові витрати. 04.08.2025 року ухвалою суду було відкрите спрощене провадження у даній справі. Представник позивача Матвеєва А.О. (довіреність від 27.05.2025 року № 05/28) в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглядати дану справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила вимоги задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились з невідомих причин, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином за адресою реєстрації проживання. Відзивів на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не подавали. Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України. Згідно інформаційних довідок з реєстру Вінницької міської територіальної громади від 24.07.2025 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , яка забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються позивачем. На вказану квартиру, опалювальною площею 49, 8 кв.м., відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ» згідно рішень виконкому ВМР від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (зі змінами, внесеними рішенням виконкому ВМР від 18.04.2024 року № 929). У зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року включно\~виник борг в загальній\~сумі 14\~735,22 грн. Дана сума складається із заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 14\~735,22 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 року було скасовано судовий наказ, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 22.01.2024 року № 127/509/24 про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року в розмірі 14\~735,22 грн. Борг не погашений, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В квартиру, в якій зареєстровані відповідачі, позивач постачає теплову енергію та гарячу воду відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 року № 830, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживачаодержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що \~індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 вищезазначеного закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не оплатили отримані послуги у встановленому порядку. Відповідно до оборотної відомості та розрахунку заборгованості, за період з 01.07.2022 року по 31.10.2023 року включно\~виник борг в загальній\~сумі 14\~735,22 грн. Дана сума складається із заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 14\~735, 22 грн. Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним. Розрахунок боргу відповідачі не оспорили, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно, в повному обсязі. Позивачем були понесені витрати на оплату судового збору 3\~028, 00 грн. (2\~759, 60 грн. (квитанція № 2921 від 03.07.2025 року) + 268, 40 грн. (платіжна інструкція № 4555 від 04.12.2023 року при зверненні із заявою про видачу судового наказу). Відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved