Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

АТ\~КБ «ПриватБанк»\~через свого\~представника Савіхіну\~А.М.\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що відповідно\~до Анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг б/н\~від 22.11.2011\~року [PERSON] ,\~отримав кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.\~Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та Правилами\~надання банківських\~послуг»,\~та «Тарифами\~Банку»,\~які викладені\~на банківському\~сайті складає\~між ним\~та банком\~договір,\~підтверджується підписом\~у заяві. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов?язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.06.2017 року. Спадкоємцями позичальника є [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі прийняли спадщину. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 22.11.2011 року становить 16\~705,85 грн, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 16705,85 грн заборгованість за простроченим тілом кредита, які позивач, посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України просить стягнути з відповідачів. Отже позивач просить стягути на свою користь з відповідачів заборгованість у розмірі 16\~705,85 грн. а також понесені судові витрати в розмірі 1921,грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, додано до позову клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надали. Оскільки відповідачами не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 22.11.2011 року [PERSON] , отримав кредит у розмірі 10\~000 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані ій для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту. Позичальник, [PERSON] , підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов?язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав боржнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, однак не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується Розрахунком заборгованості за договором та випискою по рахунку. Суду було надано копію розрахунку заборгованості від 31.05.2015 року за договором №б/н від 22-11-2011 року, укладено між ПриватБанком та клієнтом- [PERSON] , відповідно до якого заборгованість [PERSON] за кредитом становить 354, 14 грн., що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.06.2017 року. Спадкоємцями позичальника є [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ч.1ст. 608. ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Однак, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608\~цього Кодексу. За змістом зазначених нори, ст..608, 1218,1219 ЦК України, можна зробити висновок, що у разі смерті боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом зміна боржників у зобов`язаннні. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали зі спадкоємцем (боржником) на час відкриття спадщини. Це підтверджується копіями паспортів позивальника та відповідачів, в яких в якості адреси реєстрації зазначена одна адреса: [ADDRESS] . На підтвердження цього було надано довідку №601 та довідку №602 про реєстрацію місця проживання особи, в якій вказано, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 05.02.2019 року позивачем було отримано відповідь від Першої краматорської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття чи відмові від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ «Приватбанк». У відповідачів немає свідоцтва про право на спадщину. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ВС/КЦС у справі № 350/1850/17 від 31.08.2020) У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідачів становить 16\~705,85 грн, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 16 705,85 грн заборгованість за простроченим тілом кредита.На підтвердження цього суду було надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22-11-2011 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 29.08.2018 року, а саме те, що заборгованість за кредитом складає 16\~705, 85 грн. З метою врегулювання спірних правовідносин, позивачем на адресу відповідної нотаріальної контори та відповідачей були направлені претензії кредитора, які не були задоволені. Відповідно до частини першої, другої статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документів, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши отримання відповідачем кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 16\~705,85 грн. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921 грн., який був сплачений останнім при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved