Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що 20.10.2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано 29.04.2010 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.12.2012 року. Від спільного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про місце проживання особи від 12.08.2021 року. У серпні 2025 року їхній син вступив до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури. Наказ про зарахування на 1 курс від 11.08.2025 року №986ст. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституту «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона хворіє, працює прибиральницею, син [PERSON] також вже довгий час хворіє. Вона не в змозі самостійно платити за лікування сина та за своє лікування, утримувати сина, оскільки він навчається на денній формі навчання, інших видів доходу вона не має. У зв`язку з цим вона опинилась в скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги. Син проходить лікування, яке вона оплачує із власних коштів, витрачаючи крім регулярної зарплатні, ще й власні заощадження. Стан здоров`я дитини 2025 році офіційно діагностовано хронічний гастрит, в ст.ремісії, мала аномалія розвитку серця, доліхосигма, спазм акомодації обох очей, гіперметропічний асигматизм обох очей, амбліопія, змішаний асигматизм вимагає регулярних трат на обстеження, здорове харчування та лікування. Відповідач ніякої допомоги не надає. Він є повноцінною, працездатною людиною, має можливість допомагати матеріально. Інформацію про наявність у нього інших дітей вона не має. На підставі зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином 23-х років за умови продовження ним навчання. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.09.2025 року відкрито провадження у дані справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання та на останню відому фактичну адресу, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 20.10.2006 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.12.2012 року (а.с.16). Сторони по справі є батьками повнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №928 (а.с.6). [PERSON] на підставі Правил прийому до Українського державного університету науки і технологій у 2025 році та рішення приймальної комісії від 11.08.2025 року, протокол №6, зараховано з 01.09.2025 року студентом першого курсу денної форми здобуття освіти за кошти державного бюджету для здобуття освітнього ступеня бакалавр. Навчально-науковий інститут «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», факультет «Будівельний» за спеціальністю/ спеціалізацією G19 Будівництво та цивільна інженерія, освітньою програмою «Промислове та цивільне будівництво» (а.с.7). Повнолітній син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.10) та відміткою в паспорті позивача (а.с.13). Позивачем надано виписку із медичної карти амбулаторного хворого, щодо [PERSON] із зазначенням діагнозу від 07.02.2025 року (а.с.17), виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1769 щодо позивача [PERSON] від 04.03.2024 року з зазначенням діагнозу та найменуванням хвороби (а.с.18-20), виписку з медичної карти стаціонарного хворого №2801 щодо позивача [PERSON] від 31.01.2024 року з зазначенням діагнозу та найменуванням хвороби (а.с.21). Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, судом не було встановлено наявності інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача, відповідачем не було представлено суду жодних доказів про те, що він за станом здоров`я, або з інших підстав не може виконувати своїх обов`язків по утриманню повнолітнього сина. Згідно зі ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення розміру утримання дитини, а саме відповідач по справі є особою працездатного віку, [PERSON] , повнолітній син відповідача, навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач не оспорював факт його працездатності та можливості надавання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який навчається. Враховуючи вищенаведені норми права, матеріали справи, якими підтверджується той факт, що повнолітній син відповідача [PERSON] , навчається в університеті на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може в повній мірі забезпечити достатній рівень свого розвитку та життя, матеріальний та сімейний стан батьків дитини, виходячи із принципу рівності їх обов`язку щодо утримання дитини, суд вважає справедливим та співмірним розмір аліментів в виді 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача, а тому стягує з відповідача, щомісячно, аліменти на період навчання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною 23-х років за умови продовження ним навчання. Беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітньої дитини, такий розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання останньої. Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991p. та набула чинності для України 27.09.1991 pоку) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», та з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved