Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

25.08.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що 07 лютого 2011 року між нею і відповідачем по справі [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі в них народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] і син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею. Підставою звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу є те, що між ними немає взаєморозуміння, поваги, любові, довіри. Моральна основа шлюбу відсутня. Сім`ї як такої не має, сім`я на її думку повністю розпалася. Вони на даний час проживають окремо і не підтримують жодних подружніх відносин. В них постійно виникають конфлікти і сварки, що негативно впливає на виховання і зростання їхніх спільних дітей. Вони не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства. При таких обставинах їхнє подружнє життя в подальшому є неможливим і подружнє життя стало нестерпним. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Доповнила, що наданий час для примирення не дав позитивних результатів, а тому підстав для збереження шлюбу немає. Просить позов задоволити. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Встановлено, що 07 лютого 2011 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бродівського районного управління юстиції у Львівській області було укладено шлюб про, що зроблено актовий запис № 09, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, наданий термін на примирення не дав позитивних результатів. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved