Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 03.07.2015 Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2020 року шлюб між ними розірвано. Під час спільного проживання в них [INFO] народилася донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька постійно проживає разом із батьком в [ADDRESS] . Дитина навчається в КЗ Ліцей «Сокіл» Кропивницької міської ради. Відповідач ще до початку повномасштабного вторгнення країною агресором відповідач виїхала на постійне місце проживання за кордон де знаходиться по теперішній час. Відповідач ніяким сином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку матері. Дитина знаходиться на повному утриманні та постійно проживає разом з батьком. Поведінка відповідача свідчить про відсутність в неї наміру та бажання виховувати дитину та виконувати свої батьківські обов`язки. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, справу розглядати без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що 18 вересня 2015 року Трепівською сільською радою Знам`янського району кіровоградської області складено відповідний актовий запис № 9. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї №5 від 05.01.2023, виданою виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] проживає разом із донькою [PERSON] та зареєстровані в [ADDRESS] . Разом з ними проживають батьки [PERSON] та молодший брат. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Фактичне її місце проживання сільській раді не відоме. Відповідно до характеристики від 10.01.2025, виданої фермерським господарством «Високобайрацьке», [PERSON] з 12.10.2021 працює на посаді вагар-обліковець. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник. Відповідно до характеристики виданої комунальним закладом «Ліцей «Сокіл» Кропивницької міської ради 13.01.2025, [PERSON] навчається в ліцеї з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як здібна та вихована дитина. Батько бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує достатній рівень навчання дитини. Дитина завжди має охайний вигляд, приходить в чистому одязі, забезпечена всім шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. Мати дитини з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являлась. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21 травня 2025 року, встановлено, що дитина шість років проживає разом з батьком в будинку дідуся і бабусі. Батьком створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Умови проживання задовільні, стосунки в сім`ї дружні, довірливі. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ\~передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «З та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). У п. 15, 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав»\~судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до\~ст. 169 СК України\~мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків. Разом з тим, враховуючи те,\~що відповідач\~не виконує\~свої батьківські\~обов`язки\~по піклуванню\~за здоров`ям\~своєї дитини,\~про її\~фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток\~не турбується,\~не забезпечує\~необхідне харчування,\~медичний огляд,\~тобто ухиляється\~від виконання\~своїх обов`язків\~з виховання\~дитини,\~враховуючи,\~що дитина\~знаходиться на\~повному утриманні\~та вихованні\~батька,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими та\~такими,\~що підлягають\~задоволенню. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved