Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги наступним. 03 серпня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2016002384. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2016002384 від 03 серпня 2017 року. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 27512,24 грн, з яких: 15000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 12512,24 грн заборгованість по процентам; 00,00 грн заборгованість за комісією. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 016002384 від 03 серпня 2017 року в розмірі 27512,24 грн, судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 28.08.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2016002384. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримала кредит на придбання товару. П.2 Договору визначено , що банк і позичальнику підтверджують факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт (приватних) на підставі правил кредитування, правил користування кредитною карткою MasterCard Standart, що розміщені на Інтернет сайті Банку www.otpbank.com.ua та на умовах викладених в цьому розділі. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, в розмірі встановленим тарифами банку та на дату укладення угоди розмірі процентів становить 40 відсотків річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги, та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки . Розділом 7 Анкети-заяви на отримання кредиту встановлено, що підписанням цієї анкети-заяви на отримання кредиту позичальник підтверджує, що від ознайомлений з тарифами банку, а також приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується. Тарифи банку та договір про порядок підписання правочинів розміщені на сайті банку www.otpbank.com.ua АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Анкетою-заявою на отримання кредиту від 03 серпня 2017 року виконав в повному обсязі, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості та виписками. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено в 04.06.2021 року. У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникненні заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за кредитним договором № 2016002384 від 03 серпня 2017 року укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . За розрахунком позивача, станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості становить 27512,24 грн. (15000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12512,24 грн. заборгованість по відсотках.). 15.07.2025 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак жодних дій щодо погашення заборгованості так і не було здійснено. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитних договорів. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №2016002384 від 03 серпня 2017 р. в розмірі 27512,24 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (платіжна інструкція від 13.08.2025 р.). Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським бюро «Ольги Клещ» на підставі договору про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року № 43115064. Вартість послуг згідно з актом про надання юридичної допомоги від 20 серпня 2025 року, платіжної інструкції № 1342 від 14 серпня 2025 року складає 5 000 грн, тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Outcome: approved