Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що з 07.02.2009 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.07.2024. Від шлюбних відносин мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати разом із батьком. Судовим наказом Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.06.2024 із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач жодного разу аліменти не сплатила, припинила спілкуватися з дитиною, бачитись і приймати участь у її вихованні, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним і духовним розвитком. Таким чином відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлена батьківських прав по відношенню до дитини. Належним утриманням та вихованням дитини займається лише батько [PERSON] . Ухвалою судді від 24.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без іі участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали, просить задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, висновок комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. У відповідності з вимогами ч.4 ст. 223, ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в порядку заочного розгляду та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - відповідач по справі [PERSON] (а.с. 8 зворот.). Згідно довідки Управління адміністративних послуг ЧМР від 08.05.2025 року №2978, станом на 07.05.2025 року [PERSON] [INFO] , зареєстрована разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03.07.2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.06.2024 року, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2024 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11 зворот.). Згідно довідки про несплату аліментів виданої Центральним ВДВС у м.Чернігові від 12.05.2025 року №75504137, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дійсно не отримував аліменти з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у період з 16.05.2024 року по 12.05.2025 року, згідно із виконавчим листом №751/4486/24 2-н/751/1255/245 від 14.06.2024 року, який видано Новозаводським районним судом м.Чернігова (а.с.12). Згідно довідки директора Чернігівської гімназії № 7 Чернігівської міської ради від 08.05.2025 № 81, учениця 9-А класу [PERSON] регулярно відвідує заняття в школі. Дівчинка завжди охайна, доглянута. Батько дитини спілкується із педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Мати [PERSON] , контакту зі школою, де вчиться [PERSON] , не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 13). Згідно довідки КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР від 23.05.2025 №01-14/389 під час оглядів та/або у разі необхідності надання медичної допомоги, дитина [PERSON] , [INFO] , приходить у супроводі батька [PERSON] , про що свідчать записи у Формі №112/0 «Історія розвитку дитини» та електронній картці пацієнта (а.с.13 зворот). Згідно характеристики Генерального директора КНП «Міська стоматологічна поліклініка» ЧМР від 15.05.2025 року, [PERSON] , 1986 р.н., працювала лікарем-стоматологом у КНП «Міська стоматологічна поліклініка» ЧМР, у період з серпня 2010 року по лютий 2024 року. Лікар [PERSON] не проявляла себе як кваліфікований фахівець, дисциплінованістю та відповідальністю не відзначалася. За час роботи [PERSON] тричі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 13 лютого 2024 року [PERSON] звільнена із займаної посади за власним бажанням (а.с.14 зворот). Рішенням виконавчого комітету від 17.09.2025 року № 498 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 42). Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на особисте звернення до суду з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства за захистом свого права чи інтересу, а також може особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають із відносин, у яких він (вона) особисто бере участь, про що вказано в постанові Верховного суду від 08.12.2021 справа №311/563/20. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, чим не виконує ст.ст. 150, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», тому суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved