Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У провадженні суду перебувала справа № 524/4902/25 за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних. 27.10.2025 рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука по справі № 524/4902/25 задоволені позовні вимоги [PERSON] 03.11.2025 представником позивача (адвокатом) Ульяновою Ю.А. через систему «Електронний суд» подана заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу, що зареєстрована судом 04.11.2025 за вх. № 43978/25. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: (1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; ( 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; ( 3) судом не вирішено питання про судові витрати; ( 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~ст. 430\~цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви у порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 12.11.2025 судове засідання не відбулося по причині погодинного відключення електричної енергії (копія акта керівника апарату суду від 13.11.2025 щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи). 12.11.2025, 18.11.2025 сторони у судове засідання не з`явились. Причини не явки суду не повідомлені. Представник [PERSON] у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення клопотала розглянути заяву за її відсутності та відсутності позивача. Від [PERSON] та/ або її представника до суду не надходили заяви щодо відкладення розгляду справи, проведення засідання в режимі відеоконференції, а також заперечення щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу чи клопотанням про зменшення їх розміру із обґрунтуванням неспівмірності таких витрат. Суд звертає увагу, що згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України сторони можуть бути викликані в судове засідання за необхідності. У зв`язку із неявкою у судове засіданні сторін, повідомлених про розгляд заяви, з урахуванням строку розгляду заяви, визначеного ч. 3 ст. 270 ЦПК України, враховуючи відкладення судового засідання 12.11.2025 для реалізації прав учасників справи, зокрема [PERSON] для захисту її інтересів, суд приходить до висновку про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі наявних документів та за відсутності учасників справи. Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 15 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ЦПК України). Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 134 ЦПК України). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України). Так, представником позивача в позові заявлений орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн та під час розгляду справи заявлено про подання такого розрахунку протягом 5 днів після ухвалення судом рішення по справі згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України. У обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до заяви адвоката від 03.11.2025 про їх відшкодування долучені копії: договору про надання правничої допомоги від 30.10.2024; акта про надані послуги від 03.11.2025 до договору про надання правничої допомоги від 30.10.2024, документа на підтвердження направлення цієї заяви з додатками відповідачу із копіями опису вкладення у цінний лист та квитанції за послуги друку та доставки на сайті е-post.com.ua. Інших документів суду не надано. Згідно ч. ч. 1 - 2\~ ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: (1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); (2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); (3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; (4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5\~ст. 137 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: (1) у разі задоволення позову - на відповідача; (2) у разі відмови в позові - на позивача; (3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). У п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ч.1\~ст. 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: (1) договір про надання правової допомоги; (2) довіреність; (3) ордер; (4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та може вчинятися усно у випадках, передбачених ч. 2 ст. 27 Закону. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, порядок обчислення якого (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни його розміру та порядок сплати, умови повернення тощо визначаються договором про надання правової допомоги з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, інших істотних обставин. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначила докази, що є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Згідно правових висновків, викладених у додаткових постановах Верховного Суду від 16.06.2022 по справі № 873/244/21, від 19.07.2022 по справі № 910/6807/21, від 16.03.2023 по справі № 927/153/22, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.07.2025 по справі № 758/1066/24. Так, судом по цій справі встановлено не надання адвокатом документально підтверджених витрат про надання правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа, касових чеків тощо). З п. 1 договору про надання правової допомоги слідує, що [PERSON] домовився із адвокатами про підготовку та подання до суду позову, представництво інтересів клієнта в судах з питань стягнення з [PERSON] суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу, а клієнт зобов`язується оплатити послуги представника. Ціна послуг представника за ведення\~цих справ в суді першої інстанції становить 30000 грн та включає в себе ведення справ виключно в режимі відеоконференції. У разі необхідності особистої присутності представника в судовому засіданні ця додаткова вартість послуг підлягає узгодженню додатково. Як установлено судом під час постановлення рішення від 27.10.2025 по справі № 524/4902/25 рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.07.2024 по справі № 524/9926/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 128426,73 грн інфляційних витрат та 23448,11 грн трьох % річних від простроченої суми 390267,51 грн за період з 01.12.2021 по 01.12.2023. Питання про стягнення витрат на правничу допомогу у цьому рішенні не вирішувалося, такого клопотання стороною позивача не заявлялося. Як наслідок суд приходить до висновку, з урахуванням договору про надання правничої допомоги та акта про надані послуги, що подана заява про ухвалення додаткового рішення по цій справі № 524/4902/25, має на меті також стягнути витрати на правничу допомогу і по справі № 524/9926/23. Аналізуючи акт про надані послуги від 03.11.2025 до договору про надання правничої допомоги, суд приходить до висновку про те, що у ньому перелічені надані послуги без зазначення їх вартості, часу, використаного для їх надання, тобто без деталізації наданих адвокатом послуг по наданню правничої допомоги. Інформація, що міститься в акті про надані послуги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару 30000 грн, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів послуг, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Суд звертає увагу, що судові засідання по цій справі у режимі відеоконференції не проводилися. Не подання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням не надання документально підтверджених витрат про надання правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення із відміткою банку або іншого банківського документа, касових чеків тощо), суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18.06.2006). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: dismissed