Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально. У нього та дружини відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільно не проживають понад 14 місяців. Також їхні з дружиною сварки негативно спливають на спільну доньку та на інших дітей відповідачки, вважає що їх з відповідачкою шлюб фактично припинився, а тому просить його розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, однак його представником адвокатом Ткаченком М.О., подано до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. 02.09.2025 року надала до суду відзив в якому позовні вимоги не визнала та 12.11.2025 року подала до суду клопотання про зупинення розгляду справи і призначення шестимісячного строку для примирення. Представник позивача [PERSON] подав до суду заперечення на дане клопотання про надання подружжю строку для примирення, оскільки позивач на даний час проходить військову службу та перебуває у зоні бойових дій, не підтримує спілкування з відповідачкою та вважає збереження сім`ї не можливим. \~ \~ \~ \~Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 23.12.2023 р. (а.с.6). Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Однак відносини між подружжям погіршились і сторони не бажають проживати разом у шлюбі з наведених позивачем підстав. Будь-яких стосунків вже не підтримують. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Системний аналіз статті\~51 Конституції України, статей\~111,\~112 СК України, статей 2, 240, пункту 4 частини\~першої\~статті\~251 ЦПК України дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ. Закріплена у статті\~111 СК України\~норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін. Оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи клопотання відповідачки про надання строку на примирення, суд оцінює: строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу (понад три місяці) та обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін. З наданих суду матеріалів [PERSON] призваний на військову службу 07.12.2022 року до військової частини [NUMBER] , в наданих письмових поясненнях він стверджує, що перебуває у зоні бойових дій ( і відповідачка не спростувала дане твердження), а тому зупинення провадження у справі з метою надання строку на примирення, не надасть реальної є можливості примирення сторін, у тому числі з урахуванням заперечень сторони позивача, який у запереченні на клопотання [PERSON] про надання строку для примирення висловив свою категоричну позицію щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї. Також суд зауважує, що подане [PERSON] клопотання про зупинення провадження та надання строку для примирення є формальним та не містить будь-якого обґрунтування щодо його застосування. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що клопотання про зупинення судом провадження у справі на 6 місяців з метою надання сторонам строку на примирення належно не обґрунтовано, не наведено оцінки співмірності та дієвості застосування судом заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин цієї справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справ. Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц, у якій надано таке тлумачення статті\~111 СК України: "Згідно зі статтею\~111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення статті\~111 СК України\~свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком". Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень\~статті\~112 СК України\~при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд виходить з того, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, між ними відсутня взаємоповага і довіра, виникають конфлікти і сварки, що негативно відображається, в тому числі, і на вихованні дитини, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved