Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.04.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] \~ було укладено електронний Договір № 1556086\~ про надання споживчого кредиту\~ з використанням електронного підпису. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.3. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 4600 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 351 днів: з 14.04.2024 року по 31.03.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 27 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 4600 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . На підтвердження виконання Товариством п. 1.3. Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 14.04.2024\~ на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4 600,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 11.05.2024 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 24.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №24122024, згідно якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 1556086 від 14.04.2024 року та загальна сума заборгованості склала 36110 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 4600 грн., заборгованості за процентами- 29210 грн., штрафні санкції 2300,00грн. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1556086 від 14.04.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 року по 31.03.2025 року (97 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11 155,00 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4. Договору № 1556086 від 14.04.2024 року.\~ За умовами п. 6.4. Договору первісним кредитором було нараховано штрафні санкції в розмірі 2300,00 грн, але враховуючи норми чинного законодавства (Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України) позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за договором в розмірі 2300,00 грн. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 1556086 від 14.04.2024 року у розмірі\~ 44 965,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 4600 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 29210 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 97 календарних днів 11 155,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 1556086 від 14.04.2024 року у розмірі\~ 44 965,00 грн.,\~\~ а також понесені судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В порядку ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України органу, який здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦПК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості та стягнути їх з відповідача. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 29.09.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та витребувано в АТ «Універсал Банк»\~ докази по справі. 17.11.2025 року від АТ «Універсал Банк» надійла запитувана інформація. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково,\~ виходячи із наступного. Судом встановлено, що\~ 14.04.2024 року\~ між\~ ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та\~ [PERSON] \~ було укладено договір\~ про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1556086,\~ відповідно до умов якого [PERSON] \~ отримав кредит у розмірі 4600 грн.\~ та зобов`язався\~ повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору строк кредиту складає 351 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні\~ 27 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору. Відповідно до п.2.1-2.2 кредитного договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] .\~ Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 14.04.2024 року або 15.04.2024 року. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Через Товариство з обмеженою відповідальністю «Пейтек» кредитодавець, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», 14.04.2024\~ здійснив переказ грошових коштів в сумі 4600.00 грн.\~ на платіжну картку відповідача № [NUMBER] ,\~ яка зазначена у кредитному договорі, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від\~ 15.01.2025\~ вих. № 20250115-1632. В порядку витребування доказів\~ АТ «Універсал Банк»\~ повідомив суд, що на ім`я [PERSON] \~\~ банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] ,\~\~\~ на яку 14.04.2024\~\~\~ було зарахування коштів у сумі 4600.00 грн.\~ Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Слон Кредит", заборгованість відповідача перед ТОВ "Слон Кредит" за договором № 1556086 від 14.04.2024 року загальна сума заборгованості склала 36110 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 4600 грн., заборгованості за процентами - 29210 грн., штрафні санкції 2300,00грн. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінстраст Капітал» укладено договір факторингу №24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінстраст Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2024 року до договору факторингу №24122024, ТОВ «ФК «Фінстраст Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 36110 грн. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» повідомило в особистому кабінеті боржника [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1556086 від 14.04.2024 року передачу персональних даних до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора. Позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 1556086,\~\~ згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 44 965,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 4600 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 29210 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 97 календарних днів 11 155,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] 14.04.2024 було укладено кредитний договір № 1556086,\~ відповідно до умов якого відповідач отримав\~ кредит у розмірі 4600 грн. на строк 351\~ днів. Для підписання кредитного договору [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов договору. Отже, вказаний договір № 1556086\~ про надання споживчого кредиту від 14.04.2024 підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 14.04.2024\~\~ між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. TOB «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в загальній сумі 4600 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Судом встановлено, що в порушення умов укладеного кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість. Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відподно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК Українидоговір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо розміру заборгованості за кредитним договором. При цьому суд враховує, що сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] \~\~ належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1556086\~ від 14.04.2024 року\~\~ на загальну суму 44 965,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 4600 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 29210 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 97 календарних днів 11 155,00 грн. Щодо нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та 3% річних на підставі ст.625 ЦПК України в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. З аналізу наведених норм вбачається, що суд наділений правом, а не обов`язком у рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості до моменту виконання рішення відсотків або пені. Крім того наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення. Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 12.05.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати по справі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10000 гривень витрат на професійну правову допомогу в рамках договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, які і заявив до стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.;\~ акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 9753\~ від 12.08.2025, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість послуг становить 10 000 грн.;\~ рахунок на оплату №9753-12/08-2025 від 12 серпня 2025 р.\~ за договором\~ № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року\~ на суму 10000 грн. Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію даної справи, яка є малозначною, та існує багато судової практики в даній категорії спору, а також, враховуючи, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, без участі представника позивача, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність цієї справи. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial