Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

15 вересня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд». \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову представник зазначила, що 11.06.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»\~та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1407-1632, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн, стоком кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка - 1,20 % в день, стандартна % ставка - 1,50 % в день, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, зазначений відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач не виконував умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 26.08.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 100950,00 грн, з яких: 20000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 80760,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 190,00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та відсотками у сумі 10480,00 грн, за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90470,00 грн, з яких 20000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 70470,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Враховуючи вищевикладене, представник позивача, просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 90470,00 грн, з яких 20000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 70470,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також 2442,40 грн судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про виклик [PERSON] до суду на 15:00 год 16.10.2025 та на 15:00 год 19.11.2025 судові повістки не вручені відповідачу з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подав. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 11.06.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець)\~та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1407-1632, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А5042 (далі по тексту Договір). Відповідно до Договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн, дата надання/видачі кредиту 11.06.2024 (п.4.1), базовий період складає 14 календарний днів (п.4.4), строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 06.04.2025 (п.4.9), стандартна процентна ставка 1,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6) (а.с. 11-20). 11.06.2024 [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А5042 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.16-23). Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628\~Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~638\~Цивільного кодексу\~України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу\~Українипередбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу\~Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. В п. 13 Договору, позичальник [PERSON] зазначив номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Згідно листа АТ КБ «Приватбанк», останнє повідомило про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LigPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 зокрема по платежу: дата видачі 11.06.2024, сума 20000,00, номер договору 1407-1632, номер картки - [NUMBER] (а.с.32-34). Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1407-1632 від 11.06.2024\~року\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~видано\~кошти [PERSON] у розмірі 20000,00 грн (а.с. 35). Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»\~ виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 20000,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З розрахунку заборгованості за договором № 1407-1632 від 11.06.2024,\~станом на\~26.08.2025\~року вбачається,\~що з\~моменту отримання\~кредитних коштів,\~ [PERSON] \~сплатив 22.06.2024\~ 5000,00\~грн та\~07.07.2024\~ 4530,00\~грнв рахунок оплати відсотків та комісії (а.с.36-38). Приймаючи до те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 20000,00 грн зобов`язання з їх повернення не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 20000,00\~грн -\~простроченої заборгованості\~за кредитом є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 70470,00\~грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~1048\~Цивільного\~кодексу\~України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З розрахунку заборгованості за договором № 1407-1632 від 11.06.2024, станом на 26.08.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за відсотками становить 80760,00 грн (а.с.36-38). З вказаного розрахунку судом встановлено, що з 11.06.2024 по 22.07.2024 відсотки відповідачу було нараховано виходячи з розміру відсоткової ставки 1,2 % на день, з 23.07.2024 по 06.04.2025 - виходячи з розміру відсоткової ставки 1,5 % на день. Судом встановлено, що позивачем було нараховано відсотки в межах дії договору, після закінчення строку дії договору позивач не здійснював нарахування відсотків, що відповідає вимогам закону. Разом з тим, розмір нарахованих відсотків не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», з огляду на таке. Пунктом 5 розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон\~№ 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 ЗУ «Про споживче\~кредитування»доповнено частиною п`ятою. Згідно п. 2 Розділу ІІ. Прикінцевих та перехідних положень Закону\~№ 3498-IX\~від 22.11.2023 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія\~пункту 5\~розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Як встановлено судом, договір між сторонами укладено 11.06.2024, отже договір було укладено після набрання чинності Законом\~№ 3498-IX від 22.11.2023, тому дія\~пункту 5\~розділу I цього Закону поширюється на кредитний договір укладений між сторонами, який є підставою даного позову. Згідно п.\~17 Розділу\~IV\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в період з 11.06.2024 по 19.08.2024 розмір денної процентної ставки відповідав умовам договору та закону, проте з 20.08.2024 по 06.04.2025 розмір відсотків згідно вказаного закону не міг перевищувати 1 %, разом з тим, позивач нараховував відсотки виходячи з розміру процентної ставки 1,5 %. Отже, за період з 11.06.2024 по 19.08.2024 розмір відсотків нарахований позивачем в розмірі 18480,00\~грн відповідає розміру визначеному договором. Натомість за період з 20.08.2024 по 06.04.2025 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,0 %. Разом з тим, судом встановлено, що за вказаний період позивачем було нараховано відсотки, виходячи із процентної ставки 1,5% в день, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Так, за підрахунками суду, розмір відсотків за період з 20.08.2024 по 06.04.2025 виходячи з розміру денної процентної ставки 1,0 % становить 46000,00\~грн (200,00 грн (розмір відсотків в день) х 230 (днів в періоді). Таким чином, за підрахунками суду, загальний розмір відсотків за період з 11.06.2024 по 06.04.2025 терміну дії договору становить 64480,00 грн. Проте, з розрахунку заборгованості за договором № 1407-1632 від 11.06.2024,\~станом на\~26.08.2025\~року вбачається,\~що [PERSON] \~сплатив 22.06.2024\~ 5000,00\~грн,\~з яких\~3200,00\~грн в\~рахунок погашення\~відсотків та\~07.07.2024\~ 4530,00\~грн,\~з яких\~3120,00\~грнв рахунок погашення відсотків (а.с.36-38). Таким чином, судом встановлено, що загальна сума коштів, сплачених [PERSON] в рахунок погашення відсотків становить 6320,00 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума несплачених відсотків відповідачем за кредитним договором становить: 58160,00\~грн (64480,00 грн (загальний розмір відсотків) - 6320,00 грн (сплачені відповідачем відсотки). Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши від позивача кредитні кошти в сумі 20000,00 грн, відсотки за їх користування у повному обсязі не сплатив, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 58160,00 грн, які відповідають умовам договору, з урахуванням граничного розміру встановленого законом ЗУ «Про споживче кредитування» та коштів сплачених відповідачем, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків підлягають частковому задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при\~подачі позову\~до суду\~було сплачено\~судовий збір\~в розмірі\~2422,40грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 90470,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 78160,00 грн що становить\~86,39\~%\~від ціни\~позову,\~отже з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~в розмірі\~2092,71 грн,\~що складає\~ 86,39\~ %\~від 2422,40грн. \~\~\~\~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial