Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося у суд з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 136 695,22 грн. заборгованості, а також 3 028,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 34) Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. (а.с. 71) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не надав доказів того, що відповідач є власником або співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , проживала в ній і користувалася послугами позивача у період, зазначений у позовній заяві. Зазначає, що вона починаючи з 27 грудня 2013 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про застосування строку позовної давності, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволення позову. (а.с. 66) Позивач КП «Київтеплоенерго» надіслав до суду заперечення на заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності. (а.с. 85) Просить задовольнити позов. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року. (а.с. 115) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенрго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат. З 01 травня 2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). Правовідносини з постачання ЦО та ЦПГВ (Послуги) регулюються ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Поставою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Крім того, на момент виникнення відносин з відповідачем стосовно надання комунальних послуг, а саме з 01.05.2018, на них поширювалася дія ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 15.04.1997 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва №132231657 від 11.06.2025 року, відповідно вона та є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість. Сума заборгованості відповідача [PERSON] становить - за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 25 720,38 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 4 243,86 грн. та три процента річних у розмірі 1 027,41 грн., - за спожиті до 01.05.2018 року послуг з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 5 431,96 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 896,27 грн. та три процента річних у розмірі 216,98 грн., - за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 29 657,37 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 4 893,47 грн., три проценти річних у розмірі 1 184,67 грн., - за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 7 488,61 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 235,62 грн., три проценти річних у розмірі 299,13 грн., - за спожиті з 01.11.2021 року послуги з теплової енергії у розмірі 33 318,79 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 4 471,41 грн., три проценти річних у розмірі 1 062,01 грн. та пеню у розмірі 1 292,11 грн., - за спожиті з 01.11.2021 року послуги за постачання гарячої води у розмірі 9 647,90 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 397,98 грн., три проценти річних у розмірі 330,06 грн. та пеню у розмірі 401,57 грн., - з плати за абоненське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 437,35 грн. - з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 760,10 грн., - з плат за абонентське обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 280,21 грн. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Разом з тим, згідно розрахунку від 01.06.2025 року (а.с. 17) вбачається, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" просить суд стягнути наступні суми: - за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 25 720,38 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 4 243,86 грн. та три процента річних у розмірі 1 027,41 грн., - за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 5 431,96 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 896,27 грн. та три процента річних у розмірі 216,98 грн., - за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 29 657,37 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 4 893,47 грн., три проценти річних у розмірі 1 184,67 грн., - за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 7 488,61 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 235,62 грн., три проценти річних у розмірі 299,13 грн., - за спожиті з 01.11.2021 року послуги з теплової енергії у розмірі 33 318,79 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 4 471,41 грн., три проценти річних у розмірі 1 062,01 грн. та пеню у розмірі 1 292,11 грн., - за спожиті з 01.11.2021 року послуги за постачання гарячої води у розмірі 9 647,90 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 397,98 грн., три проценти річних у розмірі 330,06 грн. та пеню у розмірі 401,57 грн., - з плати за абоненське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 437,35 грн. - з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 760,10 грн., - з плат за абонентське обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 280,21 грн. Разом з тим, відповідач просить суд застосувати позовну давність в частині позовних вимог. Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При цьому, 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, спожиті за період з 02 квітня 2017 року по 01 травня 2018 року, що згідно наданого розрахунку складає 11 485,97 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2 524,86 грн. та три процента річних у розмірі 384,00 грн., а також заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за вказаний період у розмірі 3 548,16 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 284,50 грн. та три процента річних у розмірі 176,15 грн. У зв`язку з цим, суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги частково, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості за період, який передує квітню 2017 року. Доводи відповідача та щодо її фактичного проживання не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не спростовують наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , де відповідач зареєстрована з 15 квітня 1997 року. Крім того, відповідачем не було доведено ненадання КП «Київтеплоенерго» йому послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, або ж того, що такі послуги надаються іншими особами. Доказів неотримання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , відповідачем не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial