Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

18.07.2025р. за підсудністю до суду надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.09.2023р. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://credіtcasa.com.ua) уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1272-8417, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Договір укладався дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України\~«Про електронну комерцію» \~у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4946 для підписання кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: -сума кредиту 18 000 грн.; -строк кредитування 300 днів; -промо-ставка 1,50 % в день; -базовий період 30 днів; -стандартна % ставка 3,00 % в день. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 24.03.2025р. загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 171 900 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 153 900 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 81 900 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90 000 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 1272-8417 від 15.09.2023р. у розмірі 90 000 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надав клопотання, в якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, розгляд справи проводити без участі представника. В судові засідання, які були призначені на 22.09.2025р. та 17.11.2025р. відповідач не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання відповідача. Втім, конверти з судовими повістками були повернуті суду за зворотньою адресою з відміткою «адресат відсутній за адресою». Крім того, про дати розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України». Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом подачі відзиву на позов. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст.89 ЦПК України\~та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.09.2023р. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1272-8417 продукту «CreditKasa» (далі договір), за умовами якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п.п. 2.1., 2.2. договору) (а.с. 46-58). Згідно з п. 2.3 договору дата видачі кредиту 15.09.2023р., сума кредиту 18 000 грн., нараховані проценти за користування кредитом - 8100 грн., разом до сплати 26 100 грн. Відповідно до п. 2.4 договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. Відповідно до п. 4.1. договору, загальний розмір кредиту становить 18 000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 15.09.2023р. (п. 4.2 договору). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6 договору). Пунктом 4.10. договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачу кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом. Вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії кредитного договору за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою ставкою. Строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику\~300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Дата повернення (виплати) кредиту: 10.07.2024р. (п. 4.12. договору). Відповідно до п.п. 4.13., 4.14. договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 279\~355, 00 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 180 000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом. Даний договір у відповідності до п. 12 договору підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С4946. Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2023р. кредитні кошти в розмірі 18 000 грн. були перераховані на банківську картку відповідача, яка була зазначена останньою у п. 12 договору: [NUMBER] , за допомогою системи EasyPay підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1272-8417 від 15.09.2023р. (а.с. 85). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, станом на 24.03.2025р. загальна заборгованість за кредитним договором № 1272-8417 від 15.09.2023р. складає 171 900 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 153 900 грн. (а.с. 86-91). Як вбачається з позову, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 81 900 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90 000 грн. Крім того, 15.09.2023р. відповідачем електронним підписом був підписаний паспорт споживчого кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора А4946 (а.с. 74-77). В кінці паспорту споживчого кредиту відповідач підписом погодив наступне:\~ «Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування». Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування. Відповідно до\~ст. 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~ визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.\~ Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~ електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~ встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем\~оспорювався чи визнавався недійсним. При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює\~презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності)\~сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено позивачем документально, суд вважає, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., розмір судового збору визначено з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд» (а.с. 15). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved