Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

26.03.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася представник: адвокат Боярська В.Л. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що [PERSON] та [PERSON] познайомились в 2009 році, між ними виникли почуття, вони почали зустрічатись та в подальшому проживати однією родиною. На початку 2010 року позивач завагітніла від [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] у позивача та [PERSON] народився другий син [PERSON] . Реєстрація народження дітей здійснена за заявою позивача та з її слів на підставі ч.1 ст.135 СК України, у свідоцтві про народження вказала ім`я та по батькові свого цивільного чоловіка [PERSON] , а прізвище своє « [PERSON] ». У період з кінця 2009 року по 17.03.2025 року позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується довідками з місця проживання. З дня зачаття та народження синів [PERSON] визнавав своє батьківство відносно синів, цікався їх здоров`ям, виховував та приймав участь в утриманні дітей, жодного разу не заперечував факт свого батьківства, всіляко приймав участь в їх житті та вихованні. Сини дуже люблять свого батька. Між позивачем та [PERSON] були відносини як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного та про своїх синів, проводили спільно час, мали взаємні права та обов`язки щодо своїх дітей. У серпні 2024 року [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації і направлений для проходження військової служби. [INFO] [PERSON] під час проходження військової служби помер у КНП «МРФПМП» МОР, про що позивача сповістив лікар. Оскільки шлюб між Позивачем та [PERSON] офіційно не укладений їй не надають свідоцтво про смерть чоловіка, а тому вона не може надати суду. Отже, юридично [PERSON] не є батьком синів [PERSON] та [PERSON] , так як до смерті не подав відповідної заяви до органів реєстрації актів цивільного стану, натомість біологічно він є їх батьком, тому наразі без рішення суду встановити факт його батьківства відносно своїх синів є неможливим. Факт того, що [PERSON] є біологічним батьком своїх синів можуть підтвердити свідки, крім того, позивач вважає за необхідне призначити судову молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення кровної спорідненості з померлим. У померлого [PERSON] є ще брат та сестра по батькові, які також є спадкоємцями, а тому визначені як відповідачі. Для забезпечення інтересів дітей, які мають право носити прізвище свого батька, а також для самоідентифікації дітей як повноцінних членів родини та суспільства, позивач вимушена звернутись до суду з позовом. На даний час позивач, як законний представник неповнолітніх синів, в їх інтересах має намір оформити на них пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а також інші документи та внесення відомості про батька дітей в свідоцтві про їх народження. Прохали: 1) встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження № 1041, вчиненого 21.10.2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції відносно дитини [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі відомості про батька «Батько» - [PERSON] , громадянин України, [INFO] , народився в м. Запоріжжі, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », зазначивши в графі «Прізвище» - [PERSON] , в іншій частині, в тому числі «ім`я», «по батькові», «народився» та «місце народження» дитини залишити без змін, та до актового запису про народження № 770, вчиненого 26.07.2016 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відносно [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі відомості про батька «Батько» - [PERSON] , громадянин України, [INFO] , народився в м. Запоріжжі, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », зазначивши в графі «Прізвище» - [PERSON] , в іншій частині, в тому числі «ім`я», «по батькові», «народився» та «місце народження» дитини залишити без змін. 31.03.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання на 29.04.2025 року. 29.04.2025 року ухвалою суду витребувано від КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївської обласної ради з архіву клініки біоматеріал померлого [INFO] [PERSON] , а саме: гістологічний блок, та передати його до Запорізького НДЕКЦ МВС для проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Призначено у цивільній справі судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС. На вирішення експертизи поставлено наступні питання: 1) Чи є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .? 2) Чи є біологічна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , та малолітніми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .? Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 05.06.2025 року ухвалою суду уточнено поставлене перед експертом в ухвалі Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2025 року питання, виклавши його в такій редакції: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] .? Зобов`язано [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] одночасно з`явитися до Запорізького НДЕКЦ МВС в будь-який робочий час з понеділка до п`ятниці для відібрання біологічних зразків. Надано експерту дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження (зразків букального епітелію [PERSON] , [PERSON] , та зразків біологічного матеріалу [PERSON] ) відповідно ч.4 ст.108 ЦПК України. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 23.07.2025 року до суду з Запорізького НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 09.07.2025 року №СЕ-19/108-25/10076-БД. 23.07.2025 року ухвалою судді провадження у справі поновлено та призначено до розгляду в підготовче засідання. 12.09.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася представник позивача: адвокат Боярська В.Л. з запереченнями на висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, в яких посилалися на те, що у висновку експерта зазначено, що особа, генетичні ознаки зразків біологічного матеріалу з гістологічного блоку (об`єкт №№4,5), якої було встановлено, та надано на дослідження, як [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , але даною експертизою не встановлено, що [PERSON] не є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . Під час проведення експертизи лише досліджено біологічні матеріали (гістологічний блок) надіслані КНП «Миколаївський регіональний фтизіологічний медичний центр» МОР листом з паперовою коробкою зі зразком наче від трупа [PERSON] . Експертом при проведені експертизи не було встановлено, що цей зразок біологічного матеріалу належить саме [PERSON] , оскільки при відкритті експертом цієї коробки на ній не було будь-яких пояснювальних написів, а отже не встановлено, що в ній були матеріали саме [PERSON] , а не іншого військовослужбовця. Отже, при пакуванні коробки у конверт велика ймовірність того, що був надісланий не матеріал [PERSON] . Таким чином, експерту були надані зразки букального епітелію з невідомого блоку, походження якого залишається під великим сумнівом. Окрім того, відсутні докази безперервного «ланцюга збереження» (chain of custody), що підтверджує належність наданих для дослідження зразків саме тілу [PERSON] , а в умовах воєнного стану та масової загибелі військовослужбовців та навантаження медичних закладів не виключена можливість переплутання при пакуванні та надсиланні зразків іншого військовослужбовця. Позивач наполягає на тому, що 100% [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , а він є їх біологічним батьком. Не погоджуючись з висновком експертизи, позивач звернулась до ТОВ «Генкод Діагностик» для проведення генетичного аналізу на спорідненість між синами з біологічною тіткою [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого [PERSON] . За результатами дослідження позивач отримала висновки, відповідно яких [PERSON] може бути біологічною тіткою [PERSON] та [PERSON] . Прохали врахувати заперечення при розгляді справи та ухвалені рішення. 15.09.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 22.10.2025 року, викликано в судове засідання для розгляду справи по суті сторони та свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України Борисенко В.В. 22.10.2025 року в судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що позивача знає ще з 1985 року. Має четверо дітей, був чоловік [PERSON] , прізвище не знає. Вони мешкали разом. [PERSON] займався вихованням дітей, грався з ними. Вона бачила його майже кожного дня. Менші діти - [PERSON] , вони були разом, потім бачила [PERSON] вагітною. [PERSON] відправляв її в пологовий. Вона впевнена, що молодші діти його. Коли він мобілізувався не пам`ятає, потім [PERSON] сказала, що він загинув. 22.10.2025 року в судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] знає, в неї 4 дітей, був чоловік [PERSON] . Від [PERSON] двоє дітей - [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] з [PERSON] проживали років 15, може більше. Вони бачили [PERSON] вагітною, вони з [PERSON] ходили, потім з коляскою. [PERSON] грався з дітьми, більше ніж [PERSON] . Діти називали його батьком. [PERSON] загинув, ще року немає як дізнались про це. 22.10.2025 року в судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що вона сусідка [PERSON] . Першого її чоловіка не знає, а другого знає - його часто називали " [PERSON] ", ім`я [PERSON] , двоє менших дітей його. Вони проживали разом, до останнього моменту. [PERSON] загинув, їм стало відомо в цьому році. Взаємовідносини в них були добрі. Діти називали його батьком. 22.10.2025 року в судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] знає давно, оскільки живуть в одному будинку. [PERSON] знає з того часу як народився [PERSON] , з 2010 року. Потім народився другий син. Знає, що він помер, здається в березні 2025 року. [PERSON] займався вихованням дітей: водив до школи, все це бачила через вікно, грався з ними надворі. Обставини його загибелі не знає, знає, що він пішов на війну і загинув. 22.10.2025 року в судовому засіданні допитано в якості свідка відповідача [PERSON] , яка пояснила, що позивача знає десь з 2008-2009 року, їх познайомив її брат [PERSON] . Вони проживали разом. В них двоє дітей: [PERSON] і [PERSON] . Він дуже любив своїх дітей. Під час вагітності вони проживали разом. Діти відносились до [PERSON] добре, вони його любили і люблять. [PERSON] мобілізувався, і потім [PERSON] повідомила, що він загинув. Вона не заперечує, що [PERSON] був батьком своїх дітей. 22.10.2025 року в судовому засіданні експерт Запорізького НДЕКЦ МВС України Борисенко В.В. пояснила, що матеріал на експертизу надійшов з супровідним листом з відповідної установи. На фото висновку було представлено як воно виглядало в закритому вигляді і розкритому. Цей блок був без пояснювальних записів на коробці, але з супровідним листом. Вона не має права робити якісь висновки, чи той біологічний матеріал є дійсно [PERSON] , це не входить до її компетенції. Є супровідний лист в якому це було вказано. 17.11.2025 року в судовому засіданні представник позивача: адвокат Боярська В.Л. позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. 17.11.2025 року позивач в судове засідання не з`явилася. 17.11.2025 року відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, відзив на позов не подали. 17.11.2025 року представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 11.06.1996 року. [INFO] народилася відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №1235316 від 27.03.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.04.1985 року, батьком якої є [PERSON] . 18.10.2002 року відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.10.2002 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1985 року, батьком якого є [PERSON] . [INFO] народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №1236762 від 27.03.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, батьком якого є [PERSON] . [PERSON] є братом відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] з 2009 року по 17.03.2025 року перебували у цивільному шлюбі та проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показаннями свідків в судовому засіданні та копією довідки ОСББ «Толока 37» від 23.03.2025 року. Від цих стосунків у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2010 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2010 року. Реєстрація народження дітей здійснена за заявою [PERSON] з її слів на підставі ч.1 ст.135 СК України, оскільки батьки не перебували у шлюбі: ім`я та по батькові батька вказано її цивільного чоловіка - [PERSON] , а прізвище своє « [PERSON] ». 17.08.2024 року [INFO] [PERSON] призвано на військову службу під час мобілізації, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] від 17.08.2024 року. [INFO] [PERSON] помер у КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївської обласної ради, причина смерті: казеозна пневмонія справа, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №11 від 18.03.202025 року, та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2025 року. Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України Борисенко В.В. №СЕ-19/108-25/10076-БД від 09.07.2025 року за результатами судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи встановлено, що особа, генетичні ознаки зразків біологічного матеріалу з гістологічного блоку (об`єкт №№4,5), якої було встановлено, та надано на дослідження, як [PERSON] , не є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновків про біологічну спорідненість №МGU2371, заключення №HID25-2474/А1С1 та №HID25-2474/А1С2, проведених 18.08.2025 року ТОВ «Генкод Діагностик», встановлено, що донор зразка маркованого « [PERSON] » може бути біологічною тіткою донорів зразків маркованих « [PERSON] » та « [PERSON] ». Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Статтею 51 Конституції України, ч.2,3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно ч.2\~ст.125\~СК України\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно ст.130\~СК України\~у разі\~смерті чоловіка,\~який не\~перебував у\~шлюбі з\~матір`ю\~дитини,\~факт його\~батьківства може\~бути встановлений\~за рішенням\~суду. Заява\~про встановлення\~факту батьківства\~приймається судом,\~якщо запис\~про батька\~дитини у\~Книзі реєстрації\~народжень вчинено\~відповідно до\~частини першої\~статті 135\~цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для\~визнання батьківства\~є будь-які\~відомості,\~що засвідчують\~походження дитини\~від певної\~особи,\~зібрані відповідно\~до Цивільного\~процесуального кодексу\~України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Так, наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року №96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Згідно п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства. Згідно п.2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно п.2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно п.2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку. Відповідно п.6,9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~у разі\~смерті чоловіка,\~який не\~перебував у\~шлюбі з\~матір`ю\~дитини,\~або смерті\~жінки,\~котра вважалась\~матір`ю\~останньої,\~факт їхнього\~батьківства (материнства)\~може бути\~встановлено за\~рішенням суду\~в окремому\~провадженні. Заяви\~про встановлення\~факту як\~батьківства,\~так і\~материнства суд\~приймає до\~розгляду,\~якщо запис\~про батька\~(матір)\~дитини в\~Книзі реєстрації\~народжень учинено\~згідно зі\~ст.135\~СК. Із\~заявою про\~встановлення факту\~батьківства до\~суду мають\~право звернутися\~матір,\~опікун (піклувальник)\~дитини,\~особа,\~яка її\~утримує та\~виховує,\~а також\~сама дитина,\~котра досягла\~повноліття,\~а факту\~материнства -\~батько й\~інші перелічені\~особи.\~Усі вони\~беруть участь\~у справі\~як заявники,\~а органи\~опіки та\~піклування й\~інші особи\~(залежно\~від обставин\~справи)\~-\~як заінтересовані\~особи.\~Відповідно статей\~213,\~215\~ЦПК рішення\~щодо визнання\~батьківства (материнства)\~має ґрунтуватися\~на всебічно\~перевірених судом\~даних,\~що підтверджують\~або спростовують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~проти них,\~а його\~резолютивна частина\~-\~містити всі\~відомості,\~необхідні для\~реєстрації батьківства\~(материнства)\~в органах\~РАЦС (прізвище,\~ім`я\~та по\~батькові матері\~й батька,\~число,\~місяць і\~рік їх\~народження,\~громадянство,\~а також\~номер актового\~запису про\~народження дитини,\~коли та\~яким органом\~його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Верховний Суд у Постанові від 15.04.2021 року у справі №361/2653/15-ц роз`яснив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Верховний Суд у Постанові від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц роз`яснив щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved