Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У листопаді 2025 року заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище заявою, в якій просила встановити факт смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який мав місце [INFO] в м. Горлівка Донецької області Україна. Заяву мотивує тим, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України; неможливо також отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 18 листопада 2025 року подала до суду письмову заяву, за змістом якої просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю та просила задовольнити (арк.спр.17). Заінтересована особа Летичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не забезпечила явку в судове засідання представника, про час та місце розгляду справи повідомлена. У поданих до суду 19 листопада 2025 року письмових поясненнях представник заінтересованої особи просила розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи, при вирішенні заявлених вимог покладалася на розсуд суду. 17 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження на 17 листопада 2025 року. 17 листопада 2025 року відкладено судове засідання у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення учасників про час та місце його проведення. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Заявник є дружиною [PERSON] , із заявою про встановлення факту смерті якого на окупованій території вона звернулася до суду. Вказане підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 29 травня 1976 року (викладеним російською мовою), відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] 29 травня 1976 року зареєстрували шлюб у Палаці одруження міста Горлівка Донецької області, актовий запис №1028. Чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO] о 13 годині 20 хвилин у м. Горлівка Донецької області (донецька народна республіка), про що достеменно відомо заявнику та свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана 19 серпня 2025 року 99300006 Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Управління РАЦС донецької народної республіки, актовий запис №1702599300001844005. Таке свідоцтво не є офіційним документом, відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~воно є недійсними і не створює правових наслідків, однак послідовно підтверджує у своїй сукупності з іншими доказами факт, дату та місце смерті вище зазначеної особи. Надана заявником фотографія (арк.спр.18) містить зображення могили із фотографією особи чоловічої статі та надгробної таблички з написом російською мовою « [PERSON] , [INFO] ». До правовідносин, що виникли, суд застосовує такі норми права. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317\~ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана членами сім`ї\~померлого,\~їхніми представниками\~або іншими\~заінтересованими особами\~(якщо\~встановлення факту\~смерті особи\~впливає на\~їхні права,\~обов`язки чи\~законні інтереси)\~до будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно із статтею 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану серед іншого на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування в контексті статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено, востаннє з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Горлівка є тимчасово окупованою російською федерацією. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085» місто Горлівка віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно даного Переліку, Розділ ІІ до тимчасово окупованих Російською Федерацією території України віднесена уся територія Горлівського району з 07 квітня 2014 року по даний час (UA14060000000024357). Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Контитуцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Також суд бере до уваги ті обставини, що можливість збору доказів смерті особи на окупованій території є обмеженою, а неможливість отримати у м. Горлівка документи за формою, встановленою законодавством України для реєстрації факту смерті виникла в зв`язку з розташуванням цього міста на тимчасово окупованій території, де тимчасово не видаються документи за формою, визначеною компетентними органами України. З огляду на встановлені обставини справи, досліджені у судовому засіданні письмові докази, які є цілком узгодженими та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON] . Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка з метою реалізації спадкових прав. Окрім того, заінтересованою особою по справі не заперечуються факт, який підлягає встановленню в судовому засіданні. Відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 430, статті 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved