Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

04 вересня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, за яким просила розірвати Договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/40 , укладений 16.12.2020 року між [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) та Споживчим товариством «БУДОВА ПАРК» (ЄДРПОУ: 43951458, місцезнаходження юридичної особи: 65048, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25), та стягнути з Споживчого товариства «БУДОВА ПАРК» (ЄДРПОУ: 43951458, місцезнаходження юридичної особи: 65048, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ): - пайовий внесок (Частку), сплачений на виконання умов Договору асоційованого членства в споживчому товаристві N? 2/40, укладеного 16.12.2020, що становив 462 183 гривень 00 копійок (чотириста шістдесят дві тисячі сто вісімдесят три гривні нуль копійок) , що на момент здійснення платежів було еквівалентом 17 345,50 доларам США, ( сімнадцять тисяч триста сорок п?ять долари п?ятдесят центів), штраф за прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочення виконання станом на момент подання позовної заяви , тобто станом на 04.09.2025 року у сумі 20013 грн 26 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.12.2020 року [PERSON] уклала зі Споживчим товариством «БУДОВА ПАРК» (далі - Товариство) Договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/40 (далі -Договір). Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Договору Товариство приймає пайовика в асоційовані члени, а пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї Частки в Товариство, з метою забезпечення Товариством будівництва будинку, і, після здачі будинку в експлуатацію, передати пайовикові закріплений за ним об`єкт. В додатку № 1 до Договору «Специфікація Об`єкта» визначена характеристика закріпленого за [PERSON] як пайовиком об`єкту: [ADDRESS] , загальна площа квартири 32,2 кв.м., кількість кімнат 1. Відповідно до пункту 2.1. Договору Пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести Частку в розмірі еквівалентному 26 001, 00 доларів США, що на момент укладення Договору становило 725 428, 00 гривень, виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США, встановленого на сторінці в інтернет за адресою: http://minfin.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом, що на дату укладення Договору становить 27,9000 гривень за 1 долар США. На виконання умов Договору, в період з 22.12.2020 року по 17.08.2021 року [PERSON] вносила (сплачувала) Частку в гривні на загальну суму 462 183 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями. В свою чергу, згідно з пунктом 4.2.1. Договору Товариство зобов`язано забезпечити будівництво Будинку в строк - IV квартал 2023 року. Однак, станом на даний час (вересень 2025 року) будівництво об`єкта навіть не розпочиналось. Такі дії зі сторони Товариства є істотним порушенням умов Договору, оскільки невиконання Товариством своїх зобов`язань щодо завершення будівництва у IV-му кварталі 2023 року та не здійснення будівництва в цілому мають наслідком позбавлення [PERSON] як сторони правочину права на отримання закріпленого за ним об`єкта нерухомого майна. Відтак, невиконання зобов`язання, відсутність належної комунікації та офіційної інформації від Товариства щодо реальних строків виконання зобов`язання за Договором унеможливило подальшу співпрацю та участь [PERSON] у Статутній діяльності Товариства в цілому. Договором №2/40 від 16.12.2020 року виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у [PERSON] виникло зобов`язання щодо сплати паю у порядку та розмірі, встановленому Договором, а у Товариства виникло зобов`язання щодо здійснення будівництва 2023 року та закінчення будівництва у IV-му кварталі. При цьому, своє зобов`язання [PERSON] виконала частково, сплативши частку в розмірі 462 183 гривень, що підтверджується наступними квитанціями до прибуткових касових ордерів: - №121 від 22.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 171 від 23.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 259 від 24.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - №287 від 28.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 336 від 29.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 391 від 30.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 50 від 04.01.2021 року на суму 43 704,00 грн; - № 990 від 17.03.2021 року на суму 31 890,00 грн; - № 1371 від 16.06.2021 року на суму 31050,00 грн; - № 1738 від 16.08.2021 року на суму 49 000,00 грн; - № 1746 від 17.08.2021 року на суму 6599,00 грн. В свою чергу, пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що Товариство зобов`язано забезпечити будівництво Будинку в строк - IV квартал 2023 року. Проте, станом на даний час (вересень 2025 року) будівництво об?єкта не розпочалось. На підставі рішення Одеської міської ради від 26.04.2017 року № 2109-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5179 га, за адресою: [ADDRESS] , та надання її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «МИХАЙЛІВСЬКИЙ МАЄТОК» (далі - ТОВ «МИХАЙЛІВСЬКИЙ МАЄТОК» між Одеською міською радою та ТОВ «МИХАЙЛІВСЬКИЙ МАЄТОК» було укладено договір оренди землі від 05.07.2017 року, право оренди зареєстровано за № 21315418 на вказану земельну ділянку для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків із підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями, терміном на 5 років. Термін дії вказаного договору оренди закінчився ще 05.07.2022 року. Також стали відомі обставини, що листом від 29.04.2022 року №04-22/1 ТОВ «Михайлівський маєток» звернулось до Одеської міської ради стосовно поновлення договору оренди землі. Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради в листі від 27.10.2022 року №01-19/1329 зроблено висновок про неможливість поновлення ТОВ «Михайлівський маєток» договору оренди земельної ділянки площею 0,5179 га (кадастровий №5110137300:18:010:0007) з видом цільового призначення - для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків із підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями. Виявляється, що частково земельна ділянка розташована в охоронній зоні об`єкту культурної спадщини (Каменоломні Молдаванки) та рекреаційній зоні об`єктів природно-заповідного фонду і продовження орендних правовідносин, тим більше будівництво багатоповерхових будинків неможливе. Про всі вищевказані обставини [PERSON] відомо не було, як і на момент укладання Договору, так і до цього часу, оскільки Товариство, нехтуючи елементарними звичаями ділового обороту та загальними засадами цивільних правовідносин, такими як добросовісність та розумність, не повідомило про такі обставини, які фактично унеможливлюють виконання зобов`язання за Договором. Крім того, Товариство, усвідомлюючи неможливість виконання взятих на себе зобов`язань, ухиляється від повернення [PERSON] фактично внесеної Частки всупереч умовам Договору та вимогам чинного законодавства. Вищезазначені обставини щодо порушення Товариством строку будівництва житлового будинку, закінчення терміну дії договору оренди, відсутності правових підстав для подальшого користування земельною ділянкою, наявність судового провадження щодо повернення земельної ділянки, відсутність дозвільних документів на будівництво, вказують на істотне порушення умов Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/40 від 16.12.2020 року, укладеного між сторонами. Так, у зв`язку із невиконанням Товариством умов Договору [PERSON] була позбавлена того, чого очікувала за договором - отримати у власність проінвестований нею об`єкт нерухомості, тобто на те, на що вона розраховувала під час укладення Договору від 16.12.2020 року, а тому наявні правові підстави для розірвання вказаного Договору та стягнення вказаних грошових коштів. При цьому, ще з листопада 2022 року у провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/3126/22 про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії. Про вказані обставини не міг не знати Відповідач, що безпосередньо вказує на його недобросовісність. На виконання умов Договору, в період 22.12.2020 року по 17.08.2021 року [PERSON] вносила (сплатила ) Частку в гривні на загальну суму 462 183 гривень, що на момент здійснення платежів було еквівалентом 17 345,50 доларам США, що підтверджується відповідними квитанціями. Отже, Товариство слід зобов`язати повернути [PERSON] фактично внесену Частку, яка становить 462 183 гривень, що на момент здійснення платежів було еквівалентом 17 345,50 доларам США (основний борг). Відповідно до пункту 5.2 Договору у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п. 4.2.1. цього Договору з боку Товариства більш ніж на 180 днів, з урахуванням п. 3.2.7 Договору, Товариство на письмову вимогу Пайовика, виплачує Пайовикові штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання, починаючи з 181 дня прострочення виконання. Таким чином, відповідно до вказаних положень Договору, надаю наступний розрахунок штрафу, яке Товариство зобов`язано сплатити за прострочення виконання зобов?язання: 0,01% від розміру невиконаного зобов?язання 462 183 грн, що становить 46, грн 22 коп. Тобто, 180 день прострочення виконання зобов?язання - це 28.06.2024 року, а 181 днем прострочення є 29.06.2024 року. Отже, штраф, який підлягає сплаті Товариством за кожен день прострочення виконання зобов`язання становить 20013, 26 грн, станом на 04.09.2025 року, починаючи з 29.06.2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Хаджибейського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Поліщук І.О. Справа отримана суддею 04 вересня 2025 року. Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року було відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року підготовче провадження по справі було закінчено та призначено судовий розгляд. Позивач подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача, діючий за ордером від 17 вересня 2025 року в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК. Раніше надав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме в частині розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/40 від 16 грудня 2020 року, укладеного між [PERSON] та СТ «Будова Парк» та стягнення з СТ «Будова Парк» на користь позивача, грошових коштів, сплачених позивачем за Договором асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/40 від 16 грудня 2020 року у розмірі 462 183,00 грн. В інший частині позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування відзову, представник СТ «Будова Парк» зазначив, що відповідно до Договору від 16 грудня 2020 року розмір частки, зазначений в пункті 2.1. цього Договору, є остаточним і включає в себе витрати Товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію (пай), а також, витрати на утримання Товариства та реалізацію їм заданих цілей і завдань (цільовий внесок), крім випадків, зазначених у п. 2.8. цього Договору. Пайовик уповноважує Товариство реалізувати статутні цілі і завдання відповідно до Статуту Товариства, забезпечувати будівництво будинку, розпоряджатися внесеною ним часткою відповідно до умов цього Договору та Статуту Товариства. Пунктами 2.1, 2.2 Договору встановлено, що пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести частку в розмірі еквівалентному 26001,00 доларів США, що на момент укладення Договору становить 725 428,00 грн. виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США встановленого на сторінці в інтернет за адресою: http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом, що на дату укладення Договору становить 27,9000 гривень за 1 долар США. Зазначений в даному пункті розмір частки, закріплений в гривні, в частині не оплаченої Пайовиком може бути проіндексований(збільшений) Товариством в односторонньому порядку, під час дії цього Договору, в разі збільшення вартості долара США по відношенню до гривні виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США встановленого на інтернет сторінці за адресою: http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, що на дату укладення Договору становить 27,9000 гривень за 1 долар США. Індексація проводиться щодо сум внесених після укладення цього Договору, в разі збільшення вартості долара США шляхом множення на курсову різницю, в порядку, передбаченому Додатком № 2. Розмір частки, закріплений в еквіваленті долара США, індексуванню не підлягає. Пайовик вносить частку (або її частину, згідно з графіком) виключно в національній валюті України -гривні - виходячи з розміру частки (або її частини), закріпленого в еквіваленті долара США виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США встановленого на інтернет сторінці за адресою: http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом. Внесення частки Пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства та/або внесення готівкових коштів в касу Товариства в національній валюті України в порядку, визначеному в Додатку № 2 до цього Договору. Відповідно до п.2.6 Договору у випадках, коли за цим Договором передбачається повернення частки (частини частки) Пайовику, сума коштів, що повертають визначається розміром фактично сплачених грошових коштів в гривні на момент повернення за вирахуванням санкцій за невиконання Пайовиком своїх зобов`язань, при цьому сума Частки, яка підлягає поверненню не індексується і на неї не нараховуються відсотки. Згідно п. 5.2 Договору у випадку розірвання Договору за ініціативою пайовика, якщо Товариство прострочило виконання п. 4.2.1. цього Договору, Товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена на момент розірвання цього договору протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання Догоовру на рахунок пайовика вказаний в данному Договорі або іншим узгодженним сторонам способом або на депозитний рахунок нотаріуса. Відповідно до п.3.1.5 Договору пайовик має право вимагати від Товариства розірвання Договору № 2/159 від 08 грудня 2020 року, в разі невиконання Товариством своїх зобов`язань згідно з п.4.2.1 цього Договору та повернення фактично внесеної частки на момент розірвання даного Договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання договору. Таким чином, відповідно до умов Договору асоційованого членства у споживчому товаристві, у разі розірвання цього Договору через порушення Товариством строку введення будинку в експлуатацію (п.4.2.1 Договору), поверненню підлягають саме фактично сплачені грошові кошти у розмірі 462 183,00 грн. Товариство отримало від позивача 462 183,00 грн. внесеної нею Частки за укладеним з нею Договором асоційованого членства у споживчому товаристві. Вказаним Договором асоційованого членства чітко встановлено обов`язок Товариства у випадку розірвання Договору - повернути пайовику всю суму Частки, яка фактично була ним внесена в гривні на момент розірвання цього Договору (п. 2.6., 5.2. Договору). Та чітко встановлено право пайовика вимагати від Товариства повернення фактично внесеної ним Частки на момент розірвання Договору (п.3.1.5. Договору). Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем Договору (а саме - пункти 2.6., 3.1.5., 5.2) у відповідача у випадку розірвання цього Договору наявний обов`язок з повернення позивачу 462 183,00 грн. - суми фактично сплачених позивачем грошових коштів в гривні. У відповідача відсутній обов`язок з повернення позивачу суми грошових коштів, виходячи з еквіваленту до долару США, як цього вимагає позивач. За умовами Договору відсутнє зобов`язання Товариства з повернення позивачу суми внесеної нею частки, виходячи з еквіваленту в іноземній валюті. Навпаки, умовами Договору чітко встановлено, що сума коштів, що повертається пайовику визначається розміром фактично сплачених ним грошових коштів в гривні. Відсутні жодні правові підстави (ані законодавчі, ані договірні) для повернення відповідачем у випадку розірвання Договору будь-якої іншої суми коштів ніж 462 183,00 грн. - сума фактично сплачених позивачем грошових коштів в гривні. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані доказі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2020 року [PERSON] та Споживче товариство «Будова Парк» уклали Договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/40 від 16.12.2020 року. Відповідно до умов Договору позивач виступає Пайовиком у Споживчому Товаристві «Будова Парк». Згідно розділу 1 цього Договору відповідно до Статуту Товариства та цього Договору Товариство приймає пайовика в асоційовані члени Товариства. Пайовик при підписанні даного Договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден їх реалізовувати. Відповідно до пункту 1.2. Договору пайовик зобов`язався прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в Товариство з метою забезпечення Товариством будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а товариство зобов`язується забезпечити Фінансування будівництва будинку… і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовикові об`єкт. В додатку № 1 до Договору «Специфікація Об`єкта» визначена характеристика закріпленого за [PERSON] як пайовиком об`єкту: [ADDRESS] , загальна площа квартири 32,2 кв.м., кількість кімнат 1. Відповідно до пункту 2.1. Договору Пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести Частку в розмірі еквівалентному 26 001, 00 доларів США, що на момент укладення Договору становило 725 428, 00 гривень, виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США, встановленого на сторінці в інтернет за адресою: http://minfin.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом, що на дату укладення Договору становить 27,9000 гривень за 1 долар США. Внесення частки пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок товариства та/або внесення готівкових коштів в касу товариства в національній валюті України згідно Додатку № 2 до цього договору. Згідно пункту 7.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до пункту 3.1.5. пайовик має право вимагати від товариства розірвання даного Договору в разі невиконання товариством своїх зобов`язань згідно п. 4.2.1. цього Договору і повернення фактично внесеної частки на момент розірваного Договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання цього Договору. Згідно пункту 4.2. товариство зобов`язано: забезпечити будівництво будинку в строк - IV квартал 2023 року (п. 4.2.1.), сумлінно виконувати Договір щодо пайовика (п. 4.2.6.) У в разі дострокового розірвання Договору з причин, пов`язаних з невиконанням товариством своїх зобов`язань за цим Договором (а саме - п. 4.2.1.) повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього договору (абз. 2 п. 4.2.7.) Відповідно до пункту 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, а у випадках, не передбачених договором, відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 3.2.7. Договору передбачено, що в ході будівництва будинку у зв`язку з технологічною необхідністю та іншими обставинами, що обумовлюють затримку будівництва будинку, товариство має право переносити строк закінчення будівництва будинку, але не більше ніж на 6 (шість) місяців. Згідно пункту 5.2. Договору у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п. 4.2.1. цього Договору з боку товариства більш ніж на 180 днів, з урахуванням п. 3.2.7. Договору, товариство на письмову вимогу пайовика виплачує пайовикові штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, починаючи з 181 дня прострочення виконання. У випадку розірвання Договору за ініціативою пайовика, якщо товариство прострочило виконання п. 4.2.1. цього Договору, товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена на момент розірвання цього договору на протязі 20-ти банківських днів з моменту розірвання Договору на рахунок пайовика, вказаний в даному Договорі, або іншим узгодженим сторонами способом або на депозитний рахунок нотаріуса. На виконання пункту 2.1 Договору [PERSON] за період з 22.12.2020 року по 17.08.2021 року було сплачено частину з визначеної вказаним пунктом суми частки, яка становила 462 183,00грн, що підтверджується наступними квитанціями до прибуткових касових ордерів: - №121 від 22.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 171 від 23.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 259 від 24.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - №287 від 28.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 336 від 29.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 391 від 30.12.2020 року на суму 49 990,00 грн; - № 50 від 04.01.2021 року на суму 43 704,00 грн; - № 990 від 17.03.2021 року на суму 31 890,00 грн; - № 1371 від 16.06.2021 року на суму 31050,00 грн; - № 1738 від 16.08.2021 року на суму 49 000,00 грн; - № 1746 від 17.08.2021 року на суму 6599,00 грн. При цьому Споживче товариство «Будова Парк», отримавши від [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 462 183,00 грн, свої зобов`язання забезпечити фінансування будівництва будинку взагалі не виконало, оскільки будівництво будинку не було розпочато. Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.03.2023 року по справі №916/3126/22 визнано незаконним і скасовано рішення Одеської міської ради від 26.04.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5179 га за адресою: [ADDRESS] та надання її в оренду ТОВ «Михайлівський маєток». Щодо розірвання Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/40 від 16.12.2020 року. Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, а вразі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на то вона розраховувала при укладенні договору. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 р. у справі № 199/3846/19 навів критерії, які необхідно враховувати при оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання. Істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» - позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Споживче Товариство «Будова Парк» не виконало свій обов`язок у встановлений строк передати пайовикові після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 32,2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок: 2, поверх 5, будівельний номер квартири [ADDRESS] , оскільки будівництво взагалі не відбувалось з грудня 2020 року по вересень 2025 року, що є істотним порушенням умов договору. [PERSON] втратила можливість отримати у власність після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 32,2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , оскільки таке будівництво неможливе за законом, тобто потерпіла сторона не може використати результати договору. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником відповідача визнано позовні вимоги в частині розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/40 від 16.12.2020 року. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені. Щодо стягнення пайового внеску. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір розірваний у зв`язку з істотними порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Позивач вважає, що відповідно до п. 3.1.5 Договору з СТ «Будова Парк» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума сплачених позивачкою коштів що становив 462 183 гривень 00 копійок (чотириста шістдесят дві тисячі сто вісімдесят три гривні нуль копійок), що на момент здійснення платежів було еквівалентом 17 345,50 доларам США, ( сімнадцять тисяч триста сорок п`ять доларів п`ятдесят центів). Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Водночас Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання на території України грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із елементів належного виконання зобов`язання є його виконання у валюті, погодженій сторонами. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які укладаються та виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Пунктами 2.1, 2.2 Договору встановлено, що пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести частку в розмірі еквівалентному 26001,00 доларів США, що на момент укладення Договору становить 725 428,00 грн. виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США встановленого на сторінці в інтернет за адресою: http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом, що на дату укладення Договору становить 27,9000 гривень за 1 долар США. Зазначений в даному пункті розмір частки, закріплений в гривні, в частині не оплаченої Пайовиком може бути проіндексований(збільшений) Товариством в односторонньому порядку, під час дії цього Договору, в разі збільшення вартості долара США по відношенню до гривні виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США встановленого на інтернет сторінці за адресою: http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, що на дату укладення Договору становить 27,9000 гривень за 1 долар США. Індексація проводиться щодо сум внесених після укладення цього Договору, в разі збільшення вартості долара США шляхом множення на курсову різницю, в порядку, передбаченому Додатком № 2. Розмір частки, закріплений в еквіваленті долара США, індексуванню не підлягає. Пайовик вносить частку (або її частину, згідно з графіком) виключно в національній валюті України -гривні - виходячи з розміру частки (або її частини), закріпленого в еквіваленті долара США виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США встановленого на інтернет сторінці за адресою: http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом. Внесення частки Пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства та/або внесення готівкових коштів в касу Товариства в національній валюті України в порядку, визначеному в Додатку № 2 до цього Договору. Встановлено, що на виконання Договору № 2/40 від 16 грудня 2020 року [PERSON] сплатила Товариству в рахунок частки грошові кошти в розмірі 462 183 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів, а також не заперечується Товариством. Відповідно до п.2.6 Договору у випадках, коли за цим Договором передбачається повернення частки (частини частки) Пайовику, сума коштів, що повертають визначається розміром фактично сплачених грошових коштів в гривні на момент повернення за вирахуванням санкцій за невиконання Пайовиком своїх зобов`язань, при цьому сума Частки, яка підлягає поверненню не індексується і на неї не нараховуються відсотки. Згідно п. 5.2 Договору у випадку розірвання Договору за ініціативою пайовика, якщо Товариство прострочило виконання п. 4.2.1. цього Договору, Товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена на момент розірвання цього договору протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання Договору на рахунок пайовика вказаний в даному Договорі або іншим узгодженим сторонам способом або на депозитний рахунок нотаріуса. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів, сплачених позивачем за Договором № 2/40 від 16 грудня 2020 року у розмірі 462 183 грн., підлягають задоволенню. Щодо стягнення штрафу. Відповідно до пункту 5.2 Договору у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п. 4.2.1. цього Договору з боку Товариства більш ніж на 180 днів, з урахуванням п. 3.2.7 Договору, Товариство на письмову вимогу Пайовика, виплачує Пайовикові штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання, починаючи з 181 дня прострочення виконання. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Пунктом 5.8. Договору асоційованого членства у споживчому товаристві встановлено, що термін для стягнення Пайовиком з Товариства штрафних санкцій (договірних санкцій) настає після здачі Будинку в експлуатацію. Не допускається стягнення штрафних санкцій (договірних санкцій) з коштів, які спрямовуються на будівництво Будинку або за рахунок приміщень Будинку. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки на сьогоднішній день Будинок в експлуатацію не введено, про що зазначено в позовній заяві, строк для стягнення штрафу за порушення зобов`язання щодо забезпечення будівництва Будинку не настав. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази направлення [PERSON] письмової вимоги до СТ «Будова Парк» про виплату штрафу. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення штрафу не підлягають задоволенню. Щодо судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем сплачено 1211,20 гривень за вимогу немайнового характеру (розірвання договору асоційованого членства). Ця позовна вимога визнана відповідачем. За вимогу майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у сумі 4821,96 грн. Позовні вимоги в цій частині визнано відповідачем на суму 462 183 грн, відповідно судовий збір 1% - 4621,83 грн. Таким чином, загальна сума судового збору у визнаній частині складає 1211,2 грн + 4621,83 грн = 5833,03 грн. Відповідно до вимог ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору. У зв`язку з тим, що відповідач визнав позов частково, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 2916,52 гривень (5833,03 грн х 50%), сплаченого при подачі позову, та стягнути на користь позивача судовий збір за подану заяву в частині майнових вимог в сумі 3116,64 грн (6033,16 грн 2916,52 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial