Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, поданим представником [PERSON] ,до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 23.06.2011, зареєстрованого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №\~1135. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 23.06.2011 уклала з відповідачем шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршились, супроводжувались постійними сварками, відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спроби примиритись позитивного результату не дали, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Переконана, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме інтересам сторін та їх дитині. Ухвалою судді від 18.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Разом з тим, 14.11.2025 представник [PERSON] Вовк У.Я.подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання. Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №\~911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу. Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу. З огляду на викладене, враховуючи те, що судом відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За умовами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~114\~СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видано 23.06.2011, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.06.2011, зареєстрували такий у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №\~1135. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.03.2018 серії [NUMBER] . Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, та примирення неможливе. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву не подав, заявлених позовних вимог не спростував, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 968,96 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 21.11.2025.

Outcome: approved