Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом про встановлення факту проживання її - [PERSON] , [INFO] однією сім?єю з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2016 р. по [INFO] , тобто по день його смерті. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 року, справу було передано за територіальною підсудністю до Біляївського районного суду Одеського району, Одеської області. Ухвалою Біляївського районного суду Одеського району Одеської області від 20 серпня 2025 р. справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до [PERSON] у 2016 році звернулась [PERSON] з проханням доглядати її, так як її донька хворіє на онкологічне захворювання останньої стадії, та з нею проживає зять, у якого проблеми з ногою, і вона не в змозі здійснювати догляд ні за нею ні за собою. Також, вона просила здійснювати догляд не тільки за нею, а й за її донькою та зятем, який проживає разом із ними. На момент звернення до [PERSON] [PERSON] було 87 років. Спочатку, [PERSON] кожного дня приїздила до [PERSON] та [PERSON] , однак так як вона сама була вже не молодою особою (на момент 2016 року їй виповнилось 65 років), то було прийнято рішення про те, що вона буде постійно проживати у квартирі за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] прибирала, прала речі, готувала їжу, купувала продукти, необхідні ліки, супроводжувала [PERSON] та [PERSON] до лікарів. У 2017р. від онкологічного захворювання померла донька [PERSON] , а після цього [PERSON] ампутували ногу. Квартира, в якій проживали [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] належала [PERSON] та її померлій доньці. Після того, як [PERSON] почала у 2016 році догляд за [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] хотіла переоформити на [PERSON] . Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та її померлій доньці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Приморського району від 27 серпня 1997 року. Після смерті доньки [PERSON] не прийняла спадщину, тому неможливо було переоформити квартиру на [PERSON] . Тому, [PERSON] допомагала [PERSON] оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину. 28 березня 2018 [PERSON] було отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданою держаною нотаріальною конторою, зареєстроване у реєстрі за № 6-249, зареєстрованого в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після цього, 24 липня 2018р. між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого [PERSON] передає у власність [PERSON] вказану квартиру. [PERSON] продовжила проживати у вищезазначеній квартирі разом з [PERSON] та [PERSON] та надавати їм догляд та утримання, навіть більше ніж зазначене у договорі. [INFO] [PERSON] померла. Похованням [PERSON] займалась [PERSON] .. В цей же день, тобто [INFO] помер і [PERSON] . Похованням [PERSON] займалась [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до Приморської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і за її заявою була заведена спадкова справа № 499c/2021. [PERSON] був сиротою. В нього була лише дружина, яка померла та теща [PERSON] , яка померла з ним в один день. Факт проживання [PERSON] з померлим [PERSON] , крім викладеного також підтверджується свідками. Листом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 02 червня 2025 вих. № 1559с/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності після смерті [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім?єю. Ухвалою суду від 20.08.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та витребувано копію спадкової справи. Ухвалою суду від 27.10.2025 року призначено судовий розгляд. Представник позивача адвокат Гайдай Я.Ф. подала заяву про слухання справи без участі позивача та адвоката. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлений шляхом розписки на повідомлені про виклик до суду власноруч. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2021 року. Відповідно довідки № 238 - причина смерті, хронічна мозкова недостатність (а.с. 20, 21). 24.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно якого [PERSON] передає у власність квартиру [ADDRESS] набувачу [PERSON] договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За умов вказаного договору [PERSON] зобов`язана довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати харчуванням, ліками, одягом тощо, а також здійснити похованням [PERSON] (а.с. 15-17). Похованням [PERSON] займалась [PERSON] , що підтверджується довідкою на одержання та поховання праху, виданою КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій»; договорами-замовлення на організацію та проведення поховання (а.с. 22-24) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2021 року. Відповідно довідки № 1575 - причина смерті, хвороба серця (а.с. 26, 27). Згідно лікарського свідоцтва № 1575 від 12 квітня 2021 [PERSON] помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Похованням [PERSON] займалась [PERSON] , що підтверджується договорами-замовлення та довідкою на одержання та поховання праху, виданою КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій договори-замоле на організацію та проведення поховання (а.с 28-31). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 грудня 2000 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, зареєстрованого к КП «МБТІ та РОН» 05.01.2001 за № 39 стр. 185 кв.387пр. (а.с. 36). Згідно довідки, виданої у вересні 1963 року Одеською школою-інтернатом № 2, [PERSON] є круглим сиротою, про батьків немає ніяких відомостей (а.с. 42). Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до Приморської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і за її заявою була заведена спадкова справа № 499c/2021 (а.с. 44). [PERSON] був зареєстрований в кварті [ADDRESS] . Інші особи за вказаною адресою не зареєстровані (а.с. 75, 76) Відповідно особисто підписаних заяв свідків [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , вони повідомляють, що є сусідами сім`ї [PERSON] , її доньки [PERSON] та зятя [PERSON] , які проживали за адресою [ADDRESS] . В період часу з 2016 року та по 2021 рік [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] та її зятем [PERSON] , який був інвалідом. Сусіди ніколи не скаржились на [PERSON] та відносились до неї, як до рідної людини (а.с. 45-48). Таким чином, зібрані у справі докази суд визнає належними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання позивачки [PERSON] разом з померлим [PERSON] однією сім`єю у період часу з 2016 року по 2021 року. Відповідно до положень Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст.2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. За правилами ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім`ї, тощо. У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] позивачка здійснювала догляд за померлим, вела спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, оскільки спадкоємець проживав до дня смерті в квартирі, що належить позивачці. Позивач здійснювала догляд за померлою, займалася його лікуванням, забезпечувала усім необхідним для життя та сплачувала грошові кошти за житлово-комунальні послуги, а також понесла витрати, пов`язані з його похованням. Позивач прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлення факту спільного проживання позивачки разом з померлим [PERSON] однією сім`єю, має для позивачки юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення її особистих та майнових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved