Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 30.09.2024 року у розмірі 62606,72 гривень та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву №б/н від 25.04.2024 року, підпис відповідачем було здійснено на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Далі [PERSON] виявила бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомившись з актуальними умовами кредитування, 30.09.2024 року остання підписала паспорт кредиту за допомогою простого електронного підпису. Після цього за допомогою простого електронного підпису було підписано кредитний договір б/н від 30.09.2024 року про надання строкового кредиту у розмірі 55000,00, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31%. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 30.09.2024 року, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором. В свою чергу відповідач не надавала вчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, в результаті чого, станом на 21.07.2025 року за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 62606,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 53006,60 гривень, заборгованості за простроченими відсотками 9600,12 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2025 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, які повернулись на адресу суду з поштовим повідомленням «за закінченням терміну зберігання». Причини неявки до суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань не подавала. Як зазначено в Постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] від 25.04.2024 року, остання надала згоду на те, що приєдналась до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. 30.09.2024 року відповідач - [PERSON] за допомогою ОТР пароля простим електронним підписом підписала паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» та графік платежів (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчй кредит «Кредит готівкою»). 30.09.2024 року відповідачем за допомогою ОТР пароля простим електронним підписом підписано кредитний договір №б/н на наступних умовах кредитування: тип кредиту строковий кредит; сума кредиту 55000,00 грн; строк кредитування 36 місяців; процентна ставка, відсотків річних 31%; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 30549,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 85549,82 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 36,38%; платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів; кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER] ). Факт перерахування відповідачу грошових коштів в розмірі 55000,00 грн підтверджується: довідкою банку від 23.07.2025 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленної на ім`я відповідача, а також випискою за договором №б/н за період 30.09.2024 року по 23.07.2025 року. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 30.09.2024 року станом на 21.07.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 62606,72 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 53006,60 гривень, заборгованості за простроченими відсотками 9600,12 гривень. За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У силу частини 1статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною 1статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень частин 3, 4, 6, 7статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 30.09.2024 року, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 62606,72 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приват Банк» не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором від 30.09.2024 року у добровільному порядку, відповідач ознайомлена з умовами надання кредиту, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Відповідно до платіжної інструкції № BOJ61B4CCF від 31.07.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved