Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

26.05.2025р. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2003362 від 08.06.2021 року в розмірі 8200 грн, яка складається з: 2500 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту; 5700 грн простроченої заборгованості за процентами. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 20 листопада 2025 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір № 2003362 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі\~ - Договір). Згідно з умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.8, 2.1, 2.2, 4.1 договору № 2003362 ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу на умовах строковості, зворотності, платності кредит в розмірі 2500 грн на споживчі (особисті) потреби, на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 30 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплачувати фіксовані проценти в розмірі 1,90 % на день, та повернути кредит у строк до 08.07.2021 р., з можливістю пролонгації та автопролонгації /а.с. 14-20/. Згідно з Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2003362 від 08.06.2021 року, сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що загальна вартість кредиту складає 3925 грн /а.с. 13/. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до п.1.1 Договору укладення цього договору здійснюється за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А081» /а.с. 24/ підписав електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 2.1 договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Як вбачається з листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 30381-0403 від 04.03.2024 року, 08.06.2021 року о 07:59:07 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2500 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] /а.с.32/. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам кредитного договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором не виконував, у визначені цим договором строки проценти не сплатив, сам кредит не повернув. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до п.4.2.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Сторони погодили, зокрема, що за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору (п. 4.2.3 договору). При цьому, загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п. 4.2.5 договору). В межах даної справи позивачем заявлені крім іншого, і вимоги про стягнення процентів, нарахованих протягом 120 днів в сумі 5700 грн (2500х1,90х120:100). Оскільки сторони обумовили та погодили застосування автоматичного продовження строку користування кредитом (автопролонгацію), суд вважає, що ТОВ «Лінеура Україна» правомірно нарахувало проценти протягом 120 днів, в межах строку кредитування в сумі 5700 грн, згідно з умовами договору. Слід зазначити, що 24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор) укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги за кредитним договором щодо відповідача /а.с. 28-31/. Відповідно до п.6.2.3 цього договору права вимоги переходять до Фактора після підписання сторонами цього договору та виконання Фактором вимог п.7.2 договору. На виконання п. 7.2 договору факторингу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» здійснило оплату ТОВ «ФК «Лінеура Україна» за відступлення права вимоги за договором факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року, що підтверджується платіжними інструкціями /а.с. 33-34/. Таким чином, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8200 грн за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2003362 від 08.06.2021 року. /а.с. 23/. Про зміну кредитора за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2003362 від 08.06.2021 року [PERSON] був повідомлений шляхом направлення йому ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» листа на адресу його реєстрації /а.с. 21/. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, незважаючи на те, що строк повернення кредиту вже настав. У зв`язку з чим, заборгованість [PERSON] склала 8200 грн, з яких: 2500 простроченої заборгованості за сумою кредиту; 5700 грн простроченої заборгованості за процентами /а.с. 22/. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження. З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача загальної заборгованості у розмірі 8200 грн. На думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладених угод, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити.\~\~\~ Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого через систему «Електронний суд» в розмірі 2 422 грн 40 коп /а.с. 1/. Також, 24.07.2025 року представником ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» подано заяву до суду, в якій він просить стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10500 грн. Що стосується витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження\~ витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 р.,\~ укладеного між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., копію додаткової угоди №1 від 27.12.2024 року до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності, копію акту про отримання правової допомоги від 21.07.2025 р., копію рахунку на оплату правничої допомоги згідно з договором від 29.12.2023 р., який за умовами п. 3.4 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 р. позивач зобов`язався оплатити протягом 20 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), копію платіжної інструкції № 39482 щодо оплати за правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 р. суми 10500 грн /а.с. 8, 25-26, 27, 36, 54, 58, 59/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги у заявленому розмірі 10500 грн.

Outcome: approved