Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

07 квітня 2025 року на адресу суду надійшов позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі\~- позивач, АТ «Акцент-Банк») до [PERSON] (далі -\~відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 58484,07 грн. за кредитним договором №ABH0CT15510171035296526 від 10.04.2024. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № ABH0CT15510171035296526 від 13.03.2024 відповідач отримав кредит у розмірі 29700,00 грн строком на 36 місяців, тобто, до 12.03.2027 року, зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 07 квітня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить\~58484,07 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту\~29700,00 грн, заборгованість за відсотками 26047,18 грн, 2736,89 грн заборгованість за пенею. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, на позові наполягав. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно ч. 8 ст.128, п. 5 ч. 6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до положення ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір № ABH0CT155101710352965262 від 13.03.2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 29\~700,00 грн строком на 36 місяців, тобто, до 12 березня 2027 року, зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Відповідно до меморіального ордеру від 13.03.2024 вбачається, що позивач свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Отже, спірні правовідносини стосуються повернення отриманого фізичною особою кредиту, який отриманий у фінансовій установі. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно повернення кредитну, вони врегульовані відповідними положеннями\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 1\~ ст.536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що позивачем на підтвердження укладання договору позики, надано докази, згідно з якими підтверджується, що позичальник допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена. У зв`язку з наведеним, суд вважає що позов слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29700,00 грн, заборгованість за відсотками 26047,18 грн. Водночас суд не погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій з таких підстав. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зідно зі ст.6-1\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені ч. 4\~ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Таким чином, оскільки пеня була нарахована відповідачу в період дії воєнного стану, позовні вимоги в частині стягненні заборгованості за штрафними санкціями в сумі 2736,89 грн не підлягають до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на 95,32% (55747,18 х 100 : 58484,07), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2309,03 грн судового збору (2422,40 х 95,32 %:100). На підставі наведеного та

Outcome: partial