Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 55596 грн. 40 коп. В обґрунтування позовної вимоги посилається на те, що від шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2009 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2009 року і до досягнення сином повноліття. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2023 року у справі №\~569/15820/22 позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів - задоволено повністю, а саме: розмір аліментів, що були стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , було збільшено на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2023 року видано виконавчий лист № 569/15820/22 від 18 квітня 2023 року, який пред`явлений до виконання до Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області. 06\~квітня 2024 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. 18 березня 2025 року державний виконавець Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області повернув виконавчий лист. Позивач стверджує,\~що з\~моменту пред`явлення\~виконавчого листа\~до виконання,\~відповідач не\~сплачував аліменти\~на утримання\~сина та\~всіляко ухилявся\~від їх\~сплати,\~в результаті\~чого утворилася\~заборгованість по\~виконавчому листі,\~яка станом на 04 березня 2025 року становить 55569,40 грн., з яких: 43 996,51 грн. - заборгованість із сплати аліментів; 11572,89 грн. - штраф по аліментах. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, від її представника, адвоката Шендери О.М. до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Як встановлено судом, позивач та відповідач мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28\~грудня 2009 року стягнуто з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2009 року і до досягнення сином повноліття. Згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2023 року у справі № 569/15820/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів - позовні вимоги позивача задоволено повністю, а саме: збільшено розмір аліментів, які були стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] на 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07\~березня 2023 року видано виконавчий лист № 569/15820/22 від 18 квітня 2023 року, який пред`явлений до виконання до Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області. Згідно повідомлення державного виконавця Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області від 18 березня 2025 року виконавчий лист № 569/15820/22 від 18\~квітня 2023 року повернуто, в зв`язку з пропущенням строку для пред`явлення до виконання, оскільки неповнолітня дитина на утримання якої стягувались аліменти досягла повноліття. Відповідач\~не сплачував\~аліменти на\~утримання сина\~та всіляко\~ухилявся від\~їх сплати,\~в результаті\~чого утворилася\~заборгованість зі\~сплати аліментів\~по виконавчому\~листі,\~яка станом на 04 березня 2025 року становить 55569,40 грн., з яких: 43 996,51 грн. - заборгованість із сплати аліментів; 11572,89 грн. - штраф по аліментах. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного кодексу України). Згідно зістаттею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифіковано їПостановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини Статтею 27 Конвенції, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 3 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Частиною 4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Як вказано у Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі №761/43598/21, стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, за наявності спору, може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потрібно. Враховуючи, що виконавче провадження, в межах якого утворилася вказана заборгованість по сплаті аліментів - закінчено, згідно повідомлення державного виконавця від 18.03.2025 року на підставі п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" і вказана заборгованість боржником не сплачена, а тому стягнення цієї заборгованості в межах виконавчого провадження наразі не є можливою. Враховуючи, що позивач на теперішній час не має іншого способу захисту порушеного права, стягнення цієї заборгованості за аліментами може бути самостійним предметом позову, оскільки її стягнення державним виконавцем припинено у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», на виконання рішення суду від 07 березня 2023 року про збільшення розміру аліментів. Виходячи із найкращих інтересів дитини, беручи до уваги, що у даному випадку відсутній інших спосіб захисту порушеного права дитини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 43996,51 коп. Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Враховуючи, що державним виконавцем Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області виконавчий лист № 569/15820/22 від 18 квітня 2023 року повернуто стягувачу, в зв`язку з пропущенням строку для пред`явлення до виконання та винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а на момент повернення у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 43996,51 грн. та штраф у сумі 11572,89 грн., суд приходить до висновку про підтвердження наявності у [PERSON] штрафу за невиконання обов`язку щодо сплати аліментів на користь [PERSON] . Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved