Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11.02.2025 надійшла позовна заява Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що між\~КП «Дніпроводоканал»\~та відповідачами\~встановилися фактичні\~відносини з\~приводу надання\~послуг з\~водопостачання та\~водовідведення за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де абоненту\~відкритий особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] .\~В зв`язку\~з несплатою\~відповідачами оплати\~за надані\~послуги за\~період з\~листопада 2016\~року по\~листопад 2024\~року виникла\~заборгованість в\~сумі 23647,54\~грн.,\~у зв`язку\~з чим\~позивач вимушений\~звернутися до\~суду. Крім того, загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних складає 28429,75 грн., з яких: 23647,54 грн. сума основного боргу; 545,79 грн. сума 3% річних та інфляційне збільшення 4236,42 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідачів, а також судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.02.2025 указана позовна заява передана для розгляду судді Батмановій В.В. Ухвалою судді від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. Відповідач [PERSON] скористалась правом на подання відзиву, в якому заперечувала проти позову, зазначила, що не користувалась наданими послугами, оскільки не мешкає в Україні, крім того, просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, відтак просила відмовити в задоволенні позову. Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив в якій заперечував проти доводів викладених у відзиві, просив позов задовольнити з підстав у ньому викладених. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Янковської Г.В. також надала заяву про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, яке надає послуги водопостачання та водовідведення. Між КП «Дніпроводоканал» та відповідачами встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де абоненту відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . У зв`язку із несвоєчасним виконанням зобов`язань щодо сплати за надані послуги за період з листопада 2016 року по листопад 2024 року виникла заборгованість в сумі 23647,54 грн. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст.\~13,\~14 ЦК України\~цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.\~68\~ЖК\~України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.\~67\~ЖК\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~22\~Закону України\~«Про\~питну\~воду і\~питне\~водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно із ст.\~625\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми , якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ЦК України). Натомість, Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, остання Постанова № 383 була прийнята Кабінетом Міністрів України 25 квітня 2023, якою продовжено на всій території України карантин до 30 червня 2023 року. Верховний Суд у Постанові від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21 вказав на те, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). 30 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~(далі закон № 540-IX), який набрав чинності 02 квітня 2020 року, який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. За загальним правилом, визначеним у\~статті 58 Конституції України\~та\~статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі. З огляду на це, сплив строків до набрання чинності\~Законом № 540-IX\~разом із відсутністю норми про зворотну дію цього\~закону\~в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2020 року, не є продовженими. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення з квітня 2020 року по листопад 2024 року, в межах вимог позивача. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 13557 грн. 00 коп. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради підлягають частковому задоволенню і з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно суму заборгованості, яка утворилася станом на 30.11.2024 з урахуванням позовної давності в розмірі 16467,30 грн., з яких: 13557,00 грн. сума основного боргу; 299,65 грн. сума 3% річних та інфляційне збільшення 2610,65 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 876,95 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial