Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 в розмірі 91 033,55 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.11.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 196757415 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в розмірі 22 000 грн. Однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 196757415 від 06.11.2020. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020. В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором, а зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином станом на дату подання позовної заяви, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів належним чином не виконав, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість в сумі 91 033,55 грн, з яких: 21 999,00 грн - заборгованість по кредиту; 69 034,55 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. 23.06.2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ «Універсал Банк», які містять банківську таємницю. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 06.11.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача, у якому зазначено, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Так, позивач стверджує, що кредитний договір № 196757415 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 06.11.2020, натомість договір факторингу № 28/1118-01, за яким товариство відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та [PERSON] , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Продовження сторонами строку дії договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 внаслідок укладення додаткових угод та укладення у подальшому Реєстру з прав вимог № 132 від 04.05.2021 до конкретного боржника не свідчить про набуття позивачем права вимоги до [PERSON] , оскільки станом на 28.11.2018 рік у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 06.11.2020, тобто більше ніж через 1 рік після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу є похідним від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Більше того, позивач вважає, що ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача, зокрема на підставі Реєстру права вимоги № 132 від 04.05.2021. Проте, на момент укладання договору факторингу від 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не існувало Реєстру права вимоги № 132 від 04.05.2021, на якій позивач посилається як на підставу набуття право вимоги у ТОВ «Таліон Плюс». Також сторона відповідача не погоджується із розрахунком заборгованості, оскільки розмір заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору. Матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту, після закінчення 30 денного строку дії Додаткової угоду від 06.03.2021 до договору № 196757415 від 06.11.2020. Сукупна вартість кредиту, після внесення коштів на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» складає 23 837,00 грн., з яких тіло кредиту - 21 999,00 грн, відсотки - 1 838,00 грн. Сторона відповідача також вважає не співмірними та завищеними витрати позивача на правову допомогу. 06.11.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що право вимоги за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 перейшло до нового кредитора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 04.05.2021 року, тобто після укладення кредитного договору. Також між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. В подальшому, 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025. Відповідно до умов зазначених Договорів факторингу Реєстр прав вимоги не є разовим документом та може бути укладений в будь-який момент чинності Договору факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з Реєстрів. Крім того, оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Реєстру боржників та Акту прийому-передачі реєстру позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. Разом з тим позивач долучив до відповіді на відзив копії платіжних інструкцій та Акт звірки, якими підтверджується проведення оплати за набуття права грошової вимоги за Договорами факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, Реєстр прав вимог № 9 від 30.05.2023 та № 29/05/25-Е від 29.05.2025. Також зазначено, що відповідно до умов кредитного договору існувало два періоди нарахування процентів: за користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором; за користування кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і за весь час прострочення. Враховуючи порушення відповідачем норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України), так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України). Представники сторін у судове засідання не з`явились, просили здійснювати розгляд справи без їх участі. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.11.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір № 196757415, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - кредитний договір). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 30 днів. Згідно з п. 1.3, 1.4 кредитного договору на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,26 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). Згідно з пп. 2.1.1.1, 2.1.1.5, 2.1.1.6 Кредитного договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором; у разі бажання з боку Позичальника змінити строк надання Кредиту, за згодою Позичальника змінити Дисконтну процентну ставку за користування Кредитом на іншу процентну ставку; укласти договір відступлення права вимоги за Договором або Договір факторингу з будь-якою третьою особою, з урахуванням вимог законодавства України. Згідно з пп. 2.2.2.1, 2.2.2.2 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язаний вчасно повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором; у випадку неповної та/ або невчасної сплати Кредиту та процентів за користування ним, сплатити також пеню в розмірі, нарахованому відповідно до умов цього Договору. Пунктом п. 4.2 Кредитного договору визначено, що строк дії цього Договору, вказаний в п. 1.2 Договору, продовжується на весь період, протягом якого Сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим Договором, та визначається як період від дати отримання Позичальником Кредиту до фактичної дати повернення Кредиту, процентів за Дисконтною та/або Базовою процентними ставками, компенсації, яка має бути сплачена у разі невиконання умов Договору (пені) та інших нарахувань передбачених Договором. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2 цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 4.3 Кредитного договору). Також між сторонами за договором укладено Графік платежів та додаткові угоди щодо продовження загального строку, на який було надано кредит за Договором у зв`язку з неможливістю виконання Позичальником умов Договору, зокрема додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 06.12.2020 року, Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 02.01.2021 року, Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 01.02.2021 року, Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 06.03.2021 року. Кредитний договір, Паспорт споживчого кредиту, Додаток № 1 до Договору № 196757415 від 06.11.2020 «Графік платежів», Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 06.12.2020 року, Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 02.01.2021 року, Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 01.02.2021 року, Додаткова угода до Договору № 196757415 від 06.11.2020 року від 06.03.2021 року підписані відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора № MNV3Е87S. Після вчинених дій відповідача, 14.02.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору № 196757415 від 06.11.2020 безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Факт перерахування вказаної суми грошових коштів підтверджується платіжним дорученням від 06.11.2020 року, а також листом від 14.10.2025 № БТ/Е-15424 АТ «Універсал Банк», в якому зазначено, що за період з 06.11.2020 року по 11.11.2020 року відбулося зарахування коштів у сумі 22 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Отже, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не заперечує факт укладення кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за [PERSON] обліковується заборгованість згідно з кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 року, зокрема 06.11.2020 року нараховано 22 000 грн; з 06.11.2020 року здійснюється щоденне нарахування відсотків за кредитним договором, Позичальником проведено сплату відсотків 06.12.2020 в сумі 1 716 грн, 02.01.2021 в сумі 5 049,00 грн, 01.02.2021 в сумі 4 601 грн, 06.03.2021 в сумі 3 122 грн. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нараховано за тілом кредиту - 22 000 грн, за відсотками по кредиту - 52 457,49 грн. Також з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 року. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020. В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором, а зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором. Суд бере до уваги те, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.20.2020 у справі №561/77/19 за схожих обставин. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір № 196757415 від 06.11.2020 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Також, статтею 519 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Таким чином, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач отримав грошові кошти відповідно до умов кредитного договору № 196757415 від 06.11.2020, оскільки позивачем доведено факт надання первісним кредитором грошових коштів відповідачу, який в свою чергу взяв на себе зобов`язання повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Факт укладення кредитного договору № 196757415 від 06.11.2020 також визнається відповідачем. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором судом встановлено наступне. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Документ сформований в системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,26 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 22 000 (сума виданого кредиту) х 30 (строк Кредиту)х0,26(процентна ставка)/100=1716 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів. 1716 /30=57,20 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 06.11.2020-06.12.2020 (що підтверджується розрахунком ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). При цьому, Відповідач частково погасив заборгованість у сумі 1 716 грн. Оскільки Відповідач не сплатив заборгованість у повному розмірі у строк визначений кредитним договором, ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» за згодою Позичальника продовжило строк кредитування додатковими угодами та згідно п. 3. Починаючи з 06.12.2020 р., Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно цієї Додаткової угоди. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 22 000,00 грн. (сума виданого кредиту)х 29 (строк Кредиту)х0,85 (процентна ставка)/100=5 423 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 29 днів). 5423/29=187,00 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 07.12.2020-05.01.2021 (що підтверджується розрахунком ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). При цьому, Відповідач зробив часткове погашення заборгованості у сумі 5 049,00 грн. Оскільки Відповідач не сплатив заборгованість у повному розмірі у строк визначений кредитним договором, ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» за згодою Позичальника продовжило строк кредитування додатковими угодами та згідно п. 3. Починаючи з 05.01.2021 р., Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,68 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно цієї Додаткової угоди 22 000,00 грн (сума виданого кредиту)х 29 (строк Кредиту)*х0,68 (процентна ставка)/100= 4338,40 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 29 днів). 4338,40/29=149,60 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 06.01.2021 -01.02.2021 (що підтверджується розрахунком ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). Також Відповідач сплатив свою заборгованість у розмірі 4 601,00 гривень, що покрило: 0,80 грн - тіло кредиту; 4600,20- відсотки заборгованості Відповідач не сплатив заборгованість у повному розмірі у строк визначений кредитним договором, ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» за згодою Позичальника продовжило строк кредитування додатковими угодами та згідно п. 3. Починаючи з 01.02.2021 р., Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,43 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно цієї Додаткової угоди. Нарахування відсотків здійснюється за формулою: 22 000,00 грн. (сума виданого кредиту)х29 (строк Кредиту)х0,43 (процентна ставка)/100= 2743,4 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 29 днів). 2743,4 /29=94,60 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 02.02.2021-02.04.2021 (що підтверджується розрахунком ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). Також Відповідач сплатив свою заборгованість у розмірі 3 122,00 гривень, що покрило: 0,20 грн - тіло кредиту; 3 121,80 - відсотки заборгованості Згідно з п. 1.4. У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). 06.04.2021 нараховано кошти в сумі 39 431,85 грн як різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Надалі нарахування відбувались згідно вищезазначеної Базової відсоткової ставки: 22 000,00 грн. (сума виданого кредиту) х1,70 (процентна ставка)/100= 373,98 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком в 1 день). 373,98 х27 =10 097,46 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 07.04.2021 -04.05.2021 (що підтверджується розрахунком ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). Наділа право вимоги перейшло до ТОВ «Таліон плюс» та новий кредитор продовжив нарахування за формулою: 2000,00 (сума виданого кредиту)х 1,70 (процентна ставка)/100= 373,98 грн. (сума за один день користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду), що здійснювалось за період 04.05.2021-20.06.2021 (що підтверджується розрахунком ТОВ «Таліон Плюс»). Відповідач частково сплатив ТОВ «Таліон плюс» свою заборгованість 11.06.2021 у сумі 1 000,00 грн. Як вбачається з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 відносно [PERSON] ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало нарахування відсотків по кредиту, загальний розмір заборгованості Позичальника - 91 033,55 грн, з них: за тілом кредиту - 21 999 грн, за простроченими відсотками - 69 034,55 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків здійснювалось в межах погоджених відповідачем умов кредитного договору № 196757415 від 06.11.2020. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 до позивача судом встановлено наступне. Так, згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 04.05.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 132 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 52 457,49 грн. Положеннями п. 1.6 Договору Факторингу № 28/1118-01 передбачено, що фінансування - сума коштів, що сплачується Фактором Клієнту за відступлення Права вимоги на умовах цього Договору. Відповідно до п. 5.2.1 Договору фактор зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати Фінансування в порядку, передбаченому цим договором. Положеннями пункта 5.4.3. зазначеного Договору, у випадку невиконання Фінансування має право призупинити Фактору формування та передачу нового Реєстру прав вимоги до моменту здійснення Фінансування в повному обсязі за попередньо передані Реєстри прав вимоги. На підставі п. 5.4.4 Договору має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку в разі систематичного (2 (два) і більше раз) порушення виконання Фактором зобов`язань щодо Фінансування шляхом направлення повідомлення за 5 (п`ять) робочих днів до планової дати розірвання. Згідно з п. 9.2 договору Факторингу № 28/1118-11 при неможливості вирішення суперечки Сторонами шляхом переговорів, він підлягає вирішенню в компетентному суді відповідно до встановленої законодавством України підвідомчості та підсудності. Проведення оплати за договором Факторингу № 28/1118-01 підтверджено Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 132 від 04.05.2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеному 31.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Отже, умовами договору Факторингу № 28/1118-11 передбачено можливість передачі від Клієнта до Фактора майбутньої вимоги, при цьому доказом переходу права вимоги є підписання Сторонами Реєстру прав вимог. Оскільки Реєстр прав вимоги № 132 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 був підписаний 04.05.2021 року, тобто після укладення кредитного договору № 196757415 від 06.11.2020, та позивачем підтверджено проведення зарахування взаємних розрахунків за таким договором, то суд дійшов висновку, що ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 52 457,49 грн. В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820- 01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 строк дії цього Договору закінчується 04 серпня 2021 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Пунктом 2.1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.5 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 передбачено, що Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за цим Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до цього Договору. Згідно п. 4.1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі установленій в Відповідному додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 91 033,55 грн. Відповідно до п. 1.6 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 «Фінансування» - сума коштів, що сплачується Фактором Клієнту за відступлення Права вимоги на умовах цього договору». Відповідно до п. 3.1.1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог окремо. Проведення оплати за Договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 підтверджено платіжною інструкцією № 4097 від 30.05.2023 року в сумі 3 818 981,17 грн. Таким чином, право вимоги до відповідача перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 30.05.2023, тобто після укладення кредитного договору № 196757415 від 06.11.2020, та позивачем підтверджено проведення оплати за договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020. Отже ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 91 033,55 грн. В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором, а зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.1.1 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Ціна Продажу - сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється згідно з п.3.3. цього Договору. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (п.1.1.). Згідно з п.1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2. На підтвердження переходу до ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача позивачем надано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 та витяг з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025. Оплату за вищевказаним договором факторингу підтверджено платіжними інструкціями № 243 від 04.06.2025 року, № 245 від 04.06.2025 року, № 246 від 05.06.2025 року, № 247 від 05.06.2025 року, № 248 від 06.06.2025 року. Отже, судом встановлено, що до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 196757415 від 06.11.2020 у розмірі 91 033,55 грн, з яких 21 999 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 69 034,55 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, наявні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості, розмір якої підтверджено наданими позивачем доказами та відповідачем не спростовано, а саме заборгованості у загальному розмірі 91 033,55 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, як і не доведено виконання грошових зобов`язань перед позивачем належним чином. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, позивачем доведено неналежне виконання відповідачем умов договору та наявність заборгованості, що стороною відповідача спростовано не було, а відтак суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. В зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Приймаючи до уваги наведене, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд доходить висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн із позовними вимогами та вважає вірним часткове стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат - у розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved