Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

До Збаразького районного суду звернувся [PERSON] із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 21.10.2022, до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. В якій просить: 1. Прийняти до розгляду позовну заяву. 2. Стягнути з відповідача з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 99173,94 грн. (54536,26 грн. розмір страхового відшкодування; пені у розмірі подвійної облікової ставки у розмірі 21303,05 грн.; 3% річних у розмірі 3 253,90 грн.; інфляційних 17080,73 грн.). 3. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100000 грн. 4. Під час попереднього судового засідання вирішити питання про витребування у Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» оригінал полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202102860 від 07.12.2021 року. 5. Звільнити [PERSON] від сплати судового збору у відповідності до п.п.12,13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати за розгляд цієї справи покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06.01.2021 з вини [PERSON] завдано [PERSON] моральні страждання, душевні переживання у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, чим порушено звичайний ритм його життя, що вплинула на реалізацію його намірів та інших негативних наслідках. Позивач витратив значні кошти на ремонт автомобіля, а тому вважає обґрунтованими позивні вимоги про стягнення з відповідача ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» в його користь 99173 грн 94 коп матеріальної шкоди та з відповідача [PERSON] 100000 гривень моральної шкоди. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1714/22. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: 06 грудня 2022 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т.1 а.с.70-71). 29 грудня 2022 року на адресу суду від представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» адвоката Голосної А.В. надійшла заява у якій вона просить надіслати відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами та продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву, оскільки станом на 16 грудня 2022 року ТДВ «Альфа-Гарант» не отримувало копію такої позовної заяви (т.1 а.с.75). 03 лютого 2023 року на адресу суду від представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» адвоката Голосної А.В. надійшов відзив на позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому вона просить поновити пропущений строк на подання відзиву, приєднати відзив з додатками до матеріалів справи та врахувати його при вирішені спору, перевести провадження із без виклику з викликом та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що транспортний засіб марки «ВАЗ 210994», р.н. [NUMBER] та причіп «ПГМФ», р.н. [NUMBER] були визнані фізично знищеними, оскільки відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, а тому ТДВ «СК «Альфа-Гаран» виплатило власнику даного транспортного засобу різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Вважає що виплата страхового відшкодування з боку ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснена у відповідності до положень чинного законодавства та у межах визначеного законодавством строку, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для стягнення із страховика пені, 3% річних та інфляційних витрат (т.1 а.с.81-92). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 11 травня 2023 року постановлено перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження і призначено підготовче засідання (т.1 а.с.116-118). 17 липня 2023 року на адресу суду від представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» адвоката Голосної А.В. надійшло клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції (т.1 а.с.125-127). 03 лютого 2023 року, 20 липня 2023 року та 05 вересня 2023 року на адресу суду від представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» адвоката Голосної А.В. надійшло клопотання в якому просить у даній справі призначити судову автотоварознавчу експертизу та проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Вважає за необхідне провести судову авто товарознавчу експертизу по матеріалах справи (без огляду пошкодженого транспортного засобу), оскільки пошкоджений КТЗ не належить відповідачу та забезпечити його огляд судовим експертом у відповідача можливості не має (т.1 а.с.108-110,129-132,135-137, 152-156). 05 вересня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення експертизи доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України і на час проведення експертизи зупинено провадження у справі (т.1 а.с.158-160). 23 листопада 2023 року до суду звернувся заступник директора Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України із клопотанням про встановлення дати оцінки, надання документів та вихідних даних у даній справі (т.1 а.с.166-167). 08 грудня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання справи (т.1 а.с.178). 03 січня 2024 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Гаврилюка І.Д. надійшло клопотання про розгляд даної справи в режимі відеоконференції з його участю із приміщення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області (т.1 а.с.183-184). 04 січня 2024 на адресу суду від судового експерта Кудрова А.К. Тернопільського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи (т.1 а.с.185-187). 05 січня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Гаврилюка Ігоря Дмитровича про участь його у судових засіданнях в режимі відеоконференції (т.1 а.с.189). 29 січня 2024 року та 19 лютого 2024 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Гаврилюка І.Д. надійшло клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи та просить доручити проведення даної експертизи Житомирському відділені КНДІСЕ із оглядом автомобіля «ВАЗ 210994-20, р.н. [NUMBER] , з причепом ППМФ, р.н. [NUMBER] » (т.1 а.с.203-205, 211-213). 20 лютого 2024 року ухвалою Збаразького районного суду призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення судової автотоварознавчої експертизи доручено експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз і на час проведення експертизи зупинено провадження у справі (т.1 а.с.216-218). 29 липня 2024 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якій зазначає, що з дня призначення експертизи судом минув час, який надавався для проведення експертизи, однак із ним чи його представником ніхто з експертної установи не зв`язувався з приводу огляду автомобіля на предмет виконання ухвали суду та виконання експертизи, а тому просить поновити провадження у даній справі (т.1 а.с.225). 13 серпня 2024 року на адресу суду від експерта Окоча Ю. надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів у даній справі (т.1 а.с.227-230). 01 жовтня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання справи (т.1 а.с.235). 10 жовтня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду задоволено клопотання експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Окоча Ю. про надання додаткових матеріалів, призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу і на час проведення експертизи зупинено провадження у справі (т.1 а.с.249-251). 08 квітня 2025 року на адресу Збаразького районного суду від Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали виконання експертизи (т.2 а.с.9-30). 09 квітня 2025 року ухвалою Збаразького районного суду поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання справи (т.2 а.с.38). 02 травня 2025 на адресу суду представник позивача [PERSON] адвокат ГаврилюкІ.Д. надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції з його участю та участю позивача [PERSON] з використанням власних електронних засобів (т.2 а.с.39-43). 05 травня 2025 року ухвалою Збаразького районного суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гаврилюка І.Д. про участь позивача та його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції у даній цивільній справі (т.2 а.с.46). 08 травня 2025року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Гаврилюка І.Д. надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій зазначає, що розмір матеріального збитку, який було заподіяно [PERSON] , як власнику автомобіля марки «ВАЗ», р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, відповідно до висновку експерта Житомирського відділення КНДІСЕ складає 75368,88 грн, що є більшою сумою від розміру заявлених позовних вимог, а тому просить прийняти заяву про збільшення позовних вимог та стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 106477,82 грн (т.2 а.с.47-49). 15 липня 2025 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.63). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, представник позивача адвокат Гаврилюк І.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив стягнути із відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 106477,82 грн та стягнути із [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100000 грн, посилаючись на ті ж обставини. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач подав до суду відзив в якому він просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що транспортний засіб марки «ВАЗ 210994», р.н. [NUMBER] та причіп «ПГМФ», р.н. [NUMBER] були визнані фізично знищеними, оскільки відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, а тому ТДВ «СК «Альфа-Гаран» виплатило власнику даного транспортного засобу різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Вважає що виплата страхового відшкодування з боку ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснена у відповідності до положень чинного законодавства та у межах визначеного законодавством строку, у зв`язку із чим також відсутні правові підстави для стягнення із страховика пені, 3% річних та інфляційних витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON] не подав до суду відзиву. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 106477,82 грн та стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 100000 грн завданої джерелом підвищеної небезпеки. Суд неодноразово роз`яснював сторонам, що обставини справи мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Також суд\~вжив всіх\~дозволених чинним\~законодавством заходів\~для повного\~і об`єктивного\~розгляду справи,\~роз`яснював\~сторонам,\~котрі користувалися\~правовою допомогою\~адвокатів у\~даній справі,\~що наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги сторін, мають бути доведені належними та допустимими доказами. Крім того, суд неодноразово сприяв сторонам у наданні додаткових доказів, шляхом задоволення їх клопотань, зокрема щодо проведення експертиз, та надавав терміни для представлення доказів, у зв`язку із чим неодноразово відкладався розгляд справи. Суд не може вказувати сторонам, які докази необхідно надати суду для підтвердження своїх вимог та з власної ініціативи витребувати докази, оскільки згідно із вимогами ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи те, що обов`язок щодо доказування покладається на сторони, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 06 січня 2021 року о 13 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Seat Leon» реєстраційний номер [NUMBER] , на автодорозі М19 309 км +870 м, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 для обгону автомобіля «ВАЗ 210994-20» реєстраційний номер [NUMBER] з причепом ППМФ реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та не переконався, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє повернутися на займану смугу, внаслідок чого відбулася зіткнення зазначених транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження, чим порушив п.14.2 «г» Правил дорожнього руху, а саме скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Дані обставити підтверджуються постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі №753/2022/21, згідно якої [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження в справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.12-15). Відповідно до ч.ч.3, 6 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~полісу №202102860\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~укладеного між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант», транспортний засіб марки «Seat Leon» реєстраційний номер [NUMBER] є застрахований. Страховий ліміт у разі настання страхового випадку складав: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130000 грн, розмір франшизи - 1000 грн (т.1 а.с.16). Відповідно до звіту про оцінку майна №НР-001/01/22 від 12.01.2022 наданого ФОП [PERSON] , матеріальна шкода завдана колісному транспортному засобу «ВАЗ-210994-20», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП, станом на 06.01.2021 складає без урахування ПДВ 68095 грн, матеріальна шкода завдана причіпу ППМФ реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті ДТП, станом на 06.01.2021, складає без урахування ПДВ 6030 грн (а.с.17-41). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.08.2020 транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 210994-20 шасі № [NUMBER] , 2009 року випуску, колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] (т.1 а.с.8). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.08.2020 транспортний засіб марки ПГМФ, моделі 8302, тип загальний причіп, шасі № [NUMBER] , 2015 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] (т.1 а.с.9). Відповідно до повідомлення №12/1381 від 05 квітня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гаран» вбачається, що останнє повідомило [PERSON] про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки вину водія забезпеченого у ТДВ СК «Альфа-Гарант» транспортного засобу «Seat Leon» реєстраційний номер [NUMBER] , у настанні 06.01.2021 ДТП не було встановлено у передбаченому законом порядку (т.1 а.с.42). Відповідно до акту наданих послуг №61 від 28.07.2022 ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] заплатив ФОП [PERSON] 44000 грн за надані послуги з ремонту його транспортного засобу та напівпричепу (т.1 а.с.43, 44). Крім того, як зазначає позивач [PERSON] для ремонту та заміни були придбані запчастини та матеріали на загальну суму 32359,00 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарними чеками (т.1 а.с.45-49,52). Відповідно до аварійного сертифіката №95-D/81/9 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу марки «ВАЗ 210994-20», номерний знак [NUMBER] вбачається, що вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу 84262,08 грн перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною його ринкової вартості на момент ДТП 74023,84 грн (т.1 а.с.100-103). Відповідно до аварійного сертифіката №34-D/83/7 ринкової вартості в пошкодженому стані транспортного засобу марки «ВАЗ 210994-20», номерний знак [NUMBER] , вбачається, що вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу 84262,08 грн, ринкова вартість даного транспортного засобу в пошкодженому стані на дату оцінки 21.01.2021 складає 40004 грн (т.1 а.с.104) Відповідно до аварійного сертифіката №96-D/81/2 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу причепу марки «ПГМФ ПГМФ 8302», номерний знак [NUMBER] вбачається, що вартість відновлювального ремонту даного причепу 11792 грн перевищує його ринкову вартість 10500 грн, то вартість матеріального збитку буде рівною його ринкової вартості на момент ДТП 10500 грн (т.1 а.с.105-106). Відповідно до аварійного сертифіката №81-D/82/4 ринкової вартості в пошкодженому стані транспортного засобу причепу марки «ПГМФ ПГМФ 8302», номерний знак [NUMBER] , вбачається, що ринкова вартість даного причепу в пошкодженому стані на дату оцінки 21.01.2021 складає 6500 грн (т.1 а.с.107). Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової авто товарознавчої експертизи №377/24-25 від 28.03.2025 вбачається, що розмір матеріального збитку, який було заподіяно власнику автомобіля марки «ВАЗ», моделі 210994-20, реєстраційний номер: [NUMBER] , внаслідок ДТП 06.01.201, складає 75368,88 грн. Визначити розмір матеріального збитку причепу «ПГМФ», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мала місце 06.01.2021, не представляється за можливе, оскільки в умовах ЖВ КНДІСЕ відсутнє програмне забезпечення з ціновими базами за 2021 рік по визначенню вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку досліджуваного КТЗ (т.2 а.с.18-30). До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. На обґрунтування заподіяної моральної шкоди позивач [PERSON] посилається на те, що в день ДТП в автомобілі разом із ним були малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та вітчим [PERSON] (інвалід першої групи), які зазнали травм та забоїв, отримали шок. Після ДТП [PERSON] вимушений був звернутися до медичної установи щодо надання допомоги синові [PERSON] . Тривалий час [PERSON] вимушений був приділяти увагу своїм дітям для зменшення психологічної травми, які вони отримали в наслідок ДТП. [PERSON] своїми діями позбавив повноцінного життя [PERSON] , чим завдав останньому моральних та душевних переживань. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодження транспортного засобу, оскільки йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час не міг жити нормальним життям, не міг нормально спати, що спричинило виникнення пригніченого стану, використання сімейних коштів та розладу стосунків у сім`ї. Крім того, відсутність транспортного засобу викликало суттєві незручності у пересуванні, а також спричинило проблеми із роботою та зменшення додаткових заробітків. Крім того, [PERSON] зазнав моральних страждань спричинених [PERSON] при захисті своїх прав в судах у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки, останній намагаючись уникнути своєї відповідальності шляхом надання судам неправдивих пояснень та неналежних доказів, якими він намагався безпідставно звернутись до суду з метою притягнення позивача до адміністративної відповідальності, шляхом викладення обставин ДТП невідповідно дійсним обставинам, що змусило позивача приймати участь у судових засіданнях, що спричинило моральні втрати та душевні страждання позивача, які він оцінює у розмірі 100000 грн. Крім того, відповідач [PERSON] не вибачився та жодним чином не компенсував шкоду яку заподіяв позивачу, що також спричинило і спричиняє моральні страждання позивачу. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд керується положеннями ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою враховується характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також інші обставини, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди позивачу [PERSON] , суд, враховує вимоги розумності та справедливості, встановлені судом обставини, майновий стан відповідача, глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок ДТП, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на невідворотність завданої шкоди. Суд вважає, що з урахуванням особи позивача, внаслідок пошкодження належного йому автомобіля та причепа, що позбавило його можливості використовувати автомобіль та причеп для власних потреб, які становили для нього певну цінність, негативний психоемоційний стан позивача після ДТП, викликаний протиправними діями відповідача, [PERSON] завдано моральну шкоду. У постанові від 05.12.2018 у справі №210/5258/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у ч.3 ст.23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. Велика Палата Верховного Суду не погодилася з судами першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позовну вимогу у розмірі майже вчетверо меншому порівняно з тим, який просив стягнути позивач. Проте, не відкинувши жодні аргументи позивача про обставини, які свідчать про глибину його фізичного болю та страждань, не навели мотивів для такого визначення розміру відшкодування моральної шкоди (п.68, 70). Отже, зменшуючи визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди, суди повинні наводити відповідні мотиви. Так, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 гривень є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд керується не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілих (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв порушення звичайного для даної людини способу життя. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення. Таким чином, суд, враховує те, що внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна, доведено у судовому засіданні заподіяння [PERSON] моральної шкоди, яка виражається у значних моральних та фізичних стражданнях, яких він зазнав під час дорожньо-транспортої пригоди та подальших тижнів реабілітації, морального пригнічення та дискомфорту, порушенні звичного способу життя, оскільки він не може повноцінно виконувати роботу по домашньому господарстві, зазнав змін в організації своєї праці, не зміг належним чином проводити час із сім`єю та відпочивати. Дорожньо-транспорта пригода порушила нормальний ритм стабільного життя [PERSON] та призвела до дискомфорту, призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, оскільки позивач довгий час мав негативні переживання внаслідок ДТП та моральне пригнічення і дискомфорт, у зв`язку із чим, він до сьогоднішнього дня лише частково відновив свій психічний та моральний стан. Беручи до уваги все вищенаведене, з урахуванням фактичних обставин справи, принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності, обставини, за яких [PERSON] заподіяно психічні, моральні страждання, характер і ступінь їх тяжкості, тривалість відновлення попереднього стану здоров`я, негативні зміни, що сталися у його житті, а також з урахуванням падіння грошової одиниці гривні по відношенні до долара США та значний ріст цін з моменту заподіяння моральної шкоди та часу ухвалення судового рішення, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральної шкоди в розмірі 35000 гривень, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Таким чином, із відповідача у даній справі [PERSON] слід стягнути в користь позивача [PERSON] заподіяну моральну шкоду в розмірі 35000 гривень, відмовивши позивачу у стягненні решти коштів, оскільки ним та його представником не було наведено і в судовому засіданні не здобуто переконливих аргументів щодо стягнення вказаної позивачем суми, а тому позов слід задовольнити частково. Щодо стягнення зі страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 106477,82 грн суд зазначає наступне. Частиною першою статті 979 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, строк прийняття рішення про виплату страхового кодування складає 90 днів з моменту отримання заяви на виплату страхового кодування, разом з переліком необхідних документів, який передбачений ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.32.1 ст.32 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, передбачені дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), а саме: страховик зобов`язаний\~протягом двох\~робочих днів\~з дня\~отримання повідомлення\~про настання\~події,\~що містить\~ознаки страхового\~випадку,\~розпочати її\~розслідування,\~у тому\~числі здійснити\~запити щодо\~отримання відомостей,\~необхідних для\~своєчасного здійснення\~страхового відшкодування; протягом\~10\~робочих днів\~з дня\~отримання повідомлення\~про дорожньо-транспортну\~пригоду страховик\~(у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~зобов`язаний\~направити свого\~представника (працівника\~або експерта)\~на місце\~настання страхового\~випадку та/або\~до місцезнаходження\~пошкодженого майна\~для визначення\~причин настання\~страхового випадку\~та розміру\~збитків. Якщо\~представник страховика\~(у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~не з`явився\~у визначений\~строк,\~потерпілий має\~право самостійно\~обрати експерта\~для визначення\~розміру шкоди.\~У такому\~разі страховик\~(у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~зобов`язаний\~відшкодувати потерпілому\~витрати на\~проведення експертизи\~(дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Судом встановлено, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» направило свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ210994-20», державний номер [NUMBER] та причепу марки «ПГМФ 8302», державний номер [NUMBER] , за результатами якого складені протоколи огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення даного транспортного засобу та причепу. Дані протоколи підписані позивачем [PERSON] без жодних поправок та зауважень, що підтверджується особистим підписом позивача. На основі зазначених протоколів та інших матеріалів огляду транспортного засобу та причепу були складені висновки про вартість матеріального збитку (т.1 а.с.95-98). Відповідно до аварійних сертифікатів №95-D/81/9, №34-D/83/7, №96-D/81/2, №81-D/82/4 вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «ВАЗ 210994», реєстраційний № [NUMBER] , становить: 84262,08 грн, тоді як ринкова вартість даного автомобіля до моменту пошкодження визначена у розмірі 74023,84 грн, що дорівнює вартості матеріального збитку. Вартість відновлювального ремонту причепу «ПГМФ», реєстраційний номер [NUMBER] становить 11792 грн, тоді як ринкова вартість 10500 грн, дорівнює вартості матеріального збитку з урахуванням ПДВ (т.1 а.с.100-107). У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 643/4161/15-ц, Верховний Суд йшов висновку про те, що відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до\~ст.12\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~діючого на\~час виникнення\~спірних правовідносин,\~розмір франшизи\~при відшкодуванні\~шкоди,\~заподіяної майну\~потерпілих,\~встановлюється при\~укладанні договору\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності і\~не може\~перевищувати 2\~відсотки від\~страхової суми,\~в межах\~якого відшкодовується\~збиток,\~заподіяний майну\~потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, оскільки ремонт транспортного засобу та причепу перевищують його вартість до ДТП, даний транспортний засіб вважається знищеним, а тому ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодовувало [PERSON] різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Тобто 33019,84 грн страхового відшкодування за транспортний засіб марки «ВАЗ 210994», реєстраційний № [NUMBER] (де, 74023,84 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 40004 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) 1000 грн (франшизи)) та 3000 грн страхового відшкодування за причеп марки «ПГМФ», реєстраційний номер [NUMBER] (де 10500 грн (вартість причепу до ДТП) 6500 грн (вартість причепу після ДТП) 1000 грн (франшизи)). Позивачу [PERSON] відмовлено 05 квітня 2021 року у здійсненні виплати страхового відшкодування, оскільки вину водія забезпеченого у ТДВ СК «Альфа-Гарант» транспортного засобу «Seat Leon» реєстраційний номер [NUMBER] , у настанні 06.01.2021 ДТП не було встановлено у передбаченому законом порядку, що підтверджується копією повідомлення №12/1381 від 05 квітня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гаран» (т.1 а.с.42). 13 грудня 2021 року постановою Київського апеляційного суду [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП, за вчинення ДТП, що мало місце 06 січня 2021 року. Разом з тим, після винесення 13 грудня 2021 року постанови Київського апеляційного суду, згідно якої [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» 04 січня 2022 року та 10 січня 2022 року здійснило виплату позивачу [PERSON] у сумі 3000 грн та 33019,84 грн, що підтверджується копіями скриншоту щодо безготівкового зарахування страхового відшкодування [PERSON] (т.1 а.с.50, 51), що також стороною позивача не оспорюється. Отже, суд приходить до висновку, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало свої обов`язки страховика передбачені полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, сума страхового відшкодування розрахована та сплачена відповідно до норм чинного законодавства України, а тому в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 106477,82 грн слід відмовити за безпідставністю. При цьому, суд, враховує, що пунктом 2 частини 1 статті 988 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхових протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п.1 ст.990 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі\~визнання ним\~вимог заявника\~обґрунтованими -\~прийняти рішення\~про здійснення\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати)\~та виплатити\~його.\~Якщо відшкодування\~витрат на\~проведення відновлювального\~ремонту пошкодженого\~майна (транспортного\~засобу)\~з урахуванням\~зносу здійснюється\~безпосередньо на\~рахунок потерпілої\~особи (її\~представника),\~сума,\~що відповідає\~розміру оціненої\~шкоди,\~зменшується на\~суму визначеного\~відповідно до\~законодавства податку\~на додану\~вартість.\~При цьому\~доплата в\~розмірі,\~що не\~перевищує суми\~податку,\~здійснюється за\~умови отримання\~страховиком (у\~випадках,\~передбачених\~статтею 41\~цього\~Закону,\~-\~МТСБУ)\~документального підтвердження\~факту оплати\~проведеного ремонту.\~Якщо у\~зв`язку з\~відсутністю документів,\~що підтверджують\~розмір заявленої\~шкоди,\~страховик (МТСБУ)\~не може\~оцінити її\~загальний розмір,\~виплата страхового\~відшкодування (регламентна\~виплата)\~здійснюється у\~розмірі шкоди,\~оціненої страховиком\~(МТСБУ).\~Страховик має\~право здійснювати\~виплати без\~проведення експертизи\~(у\~тому числі\~шляхом перерахування\~коштів особам,\~які надають\~послуги з\~ремонту пошкодженого\~майна),\~якщо за\~результатами проведеного\~ним огляду\~пошкодженого майна\~страховик і\~потерпілий досягли\~згоди про\~розмір та\~спосіб здійснення\~страхового відшкодування\~і не\~наполягають на\~проведенні оцінки,\~експертизи пошкодженого\~майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32\~та/або\~37\~цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно матеріалів справи вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» після отримання постанови Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року, прийняло рішення про виплату позивачеві страхового відшкодування та здійснило таку виплату, тобто виконало свої обов`язки страховика, а тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних з ТДВ СК «Альфа-Гарант». З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачеві, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача 35000 грн заподіяної моральної шкоди, відмовивши позивачу в іншій частині позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у 2022 році у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (2481 грн). Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 525 грн, за розгляд даної позовної заяви про відшкодування моральної шкоди (100000 грн ціна позову про відшкодування моральної шкоди) х 1,5% (ставка судового збору) / 100% = 1500 грн. 1500 грн (розмір судового збору про відшкодування моральної шкоди) х 35% (розмір розміру задоволених позовних вимог) / 100% = 525 грн). При цьому, суд бере до уваги квитанцію про сплату позивачем 10.05.2023 судового збору в розмірі 1991,74 грн (а.с.114). На підставі наведеного та

Outcome: partial