Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 05.11.2025 р. представник ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також понесених судових витрат. Позов обґрунтований\~тим,\~що 23.12.2021\~р.\~між ТОВ\~«Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір № 20210048253, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 12 075 грн та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Позивач виконав свої зобов`язання, проте [PERSON] не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, внаслідок чого станом на 13.10.2025 року утворилось заборгованість на загальну суму 19\~222,98 грн. Оскільки [PERSON] порушив зобов`язання з повернення суми кредиту, позивач просив суд стягнути на його користь заборгованість в розмірі 19\~222,98 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви з додатками рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернувся з причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.11.2025 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 7. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 23.12.2021 р. між ТОВ «Сучасний\~Факторинг» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» на умовах, передбачених Договором (одноразовий ідентифікатор G-G-0162). Згідно п.2.9 вказаного договору, сторони визначили, що загальна сума кредиту 12 075 грн. строком 12 місяців, з кінцевим терміном повернення 23.12.2022 року включно, процентна ставка 5% в місяць, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору 267,19% комісія за надання кредиту (15 % від чистої суми кредиту) 1 575 грн. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 23.12.2021 р. ТОВ «Сучасний Факторинг» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 10\~500 грн /а.с.17/. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №20210048253, 23.12.2021 р. [PERSON] надано кредит в сумі 12 075 грн, і станом на 12.10.2025 р. утворилась заборгованість за зазначеним договором в розмірі 19 222,98 грн, з них: загальна заборгованість за тілом кредиту 12 075 грн; заборгованість за сумою комісії/відсотків становить 7 147,98 грн. V. Оцінка Суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Судом встановлено, що кредитний договір № 20210048253 від 23.12.2021 р. був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор G-G-0162, було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів 099-6058621, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 23.12.2021 р. о 18 год. 22 хв., що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Тобто, 23.12.2021 року відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір № 20210048253 з ТОВ «Сучасний Факторинг» на суму кредиту у розмірі 12 075 грн зі строком його повернення до 23.12.2022 року, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Протягом розгляду цивільної справи відповідач з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідач [PERSON] отримав кошти за договором про споживчий кредит № 20210048253, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором (р.4 порядку розрахунку процентів), отримані в кредит кошти не повернув, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог «ТОВ «Сучасний Факторинг» щодо стягнення суми заборгованості за тілом кредитом та сумою комісії/відсотків. VІІ. Розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору № 20/06-СФ про надання правничої допомоги від 20.06.2025 укладеного з Адвокатським бюро "Тараса Онищенка" та ТОВ "Сучасний факторинг", копію акту №658 прийому-передачі наданих послуг на загальну суму 10 000 грн, копією платіжної інструкції в національній валюті від 23.10.2025 за № 1014059 на загальну суму 10 000 грн. За умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, суд звертає увагу, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Відповідно до\~п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію справи, її незначну складність, сталість судової практики по даній категорії спорів, відсутність відзиву, обсяги матеріалів справи, предмет спору, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. є об`єктивно завищеним. Стягнення з відповідача компенсації за правничу допомогу в такому розмірі не відповідало б принципу справедливості, а тому суд вважає необхідним зменшити компенсацію до суми в розмірі 3 000 грн., що у більшій мірі відповідає обсягу наданої допомоги та її реальній складності.

Outcome: approved