Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків всіх видів заробітку доходу відповідача, щомісячно, до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає наступне, що сторони проживають у шлюбі, який зареєстрований 09 травня 2009 року у виконавчому комітеті Рідкодубівської сільської ради міста Красний Лиман Донецької області, за актовим записом №3. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, дочка [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач з червня місця 2025 року не бере участь у вихованні та утриманні їх спільних дітей. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такй належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивачка одна зможе забезпечити не в повному обсязі, оскільки винаймає житловий будинок, в якому проживає з дітьми, дітям додатково оплачує репетитора з англійської мови, тому батько, який є здоровим та працездатним, інших дітей не має, зможе сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків від його всіх видів заробітку, доходу, оскільки він є військовий, має достатню заробітну плату, має у власності автомобіль, житловий будинок, а тому у змозі виплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Від представника відповідача адвоката Сустав Н.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить, позовні вимоги\~задовольнити частково,\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивачки\~аліменти на\~утримання двох\~дітей у\~розмірі 1/3\~частки від\~доходу відповідача,\~а саме\~по 1/6\~частині на\~кожну дитину. Відзив вмотивовано тим, що Позивач та Відповідач мають двох - спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулась із вимогою про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу відповідача, тобто заявлено вимогу на стягнення 50% від заробітку відповідача. Обґрунтування позовних вимог зводиться по суті лише до того, що Відповідач працює і може сплачувати зазначений розмір, тобто заявлений розмір аліментів є повністю необґрунтованим та не доведеним. По-перше, необхідно зазначити, що відповідач увесь час і станом на сьогодні, продовжує повністю утримувати позивачку та спільних дітей, незважаючи на поданий до нього позов. По-друге, відповідачем було надано позивачці грошові кошти на придбання власного житла для їх поживання з дітьми, щоб позивачка та діти не були вимушені проживати в орендованому житлі. По-третє, позивачка є працевлаштованою та також має свій власний дохід. Відповідно до норм Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки відносно своїх дітей, тобто утримання дітей покладається на батьків порівну, в незалежності від того з ким із батьків поживають діти. Відповідач не відмовлявся та не відмовляється від своїх обов`язків щодо утримання, піклування та забезпечення своїх дітей, при цьому стягнення з нього 50 % від всіх його доходів на двох дітей є необґрунтовано завищеним та покладає на відповідача надмірний тягар. Відповідач також вимушений нести витрати на своє забезпечення та також вимушений винаймати житло, так як майно яке знаходиться в його власності територіально знаходиться в Донецькій області у зоні бойових дій, тому відповідач також є вимушено переміщеною особою та по суті не має свого власного житла в якому може фактично проживати. В зв`язку з цим в майбутньому відповідачу також може стати питання щодо забезпечення себе власним житлом. Також, відповідач намагається підтримувати спілкування зі своїми дітьми, на скільки це є можливим. Та за необхідності та за такої можливості, окрім сплати аліментів, відповідач буде приймати участь у необхідних додаткових витрат на своїх дітей, як і завжди приймав у цьому участь. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи норми статті 183 Сімейного кодексу України, передбачена частка аліментів від усіх доходів платника аліментів на двох дітей складає 1/3 частину, тобто по 1/6 на кожну дитину. Позивачка про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, а також не подала жодної відповіді на поданий представником відповідача відзив. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить провести засідання без участі сторін, врахувати поданий відзив на позовну заяву, просять суд задовільнити позовну заяву частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на двох дітей, тобто по 1/6 частині на кожну дитину. . Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] видане 09.05.2009 року, позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 09.05.2009 року у виконавчому комітеті\~Рідкодубівської сільської\~ради міста\~Красний Лиман\~Донецької області,\~за актовим\~записом №3. Відповідно до копій свідоцтв про народження дітей: серії [NUMBER] видане 30.05.2012 року виконавчим комітетом Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 09; серії [NUMBER] видане 10.06.2016 року Краснолиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 203, батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є позивачка та відповідач. Згідно з довідкою № 589 від 14.07.2023 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 15.07.2025 року, позивачка [PERSON] мешкає, в орендованому будинку, за адресою: [ADDRESS] , зі своїми двома неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні перебувають. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стаття 180 СК України наголошує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року за\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, який стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей 70%. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти позбавленні батьківського піклування, проживають з опікуном та знаходяться на її утриманні, відповідачка не є пенсіонером чи інвалідом, є працездатною особою, відомості про наявність інших осіб, які знаходяться на її утриманні та на яких сплачує аліменти, не надала. З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття., якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття Суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вище викладене, з урахуванням положень наведених у ч. 5 ст. 183 СК України, а саме: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, з урахуванням поданого відзиву, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial