Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач, 15 липня 2025 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року укладеним між останньою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в сумі 22711 грн 17 коп. Також просить стягнути судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 квітня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №818098545 у формі електронного документу з використанням електронного підпису на суму 8180 грн 00 коп. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора N6W943FC. Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшла на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвалася на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнила та подала заявку на отримання грошових коштів у кредит, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Також пройшла належну перевірку (верифікацію), ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Отримала на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використала для підписання кредитного договору. Надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціювала укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. При укладенні кредитного договору відповідач діяла відповідно до алгоритму (порядку) дій споживача в інформаційно телекомунікаційній системі первісного кредитора. Порядок дій відповідача підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. Первісний кредитор діяв відповідно до алгоритму (порядку) дій первісного кредитора. Первісний кредитор перед тим як погоджувати заявку, не лише перевірив особисті дані відповідача, а й здійснив перевірку дійсності та аутентифікацію платіжної картки відповідача згідно зі стандартами відповідних платіжних систем, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить відповідачу. Одночасно з підписанням кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав умови кредитного договору та перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 8180 грн 00 коп. 04 квітня 2019 року на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку остання вказала у заявці при укладенні кредитного договору. У свою чергу позичальник не виконала належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 30589 грн 92 коп., яка складається з: 8178 грн 37 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 14532 грн 80 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 7878 грн 75 коп.- заборованість за штрафними санкціями. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року, враховуючи додаткові угоди до договору факторингу. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року. В подальшому, 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю суду не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб, відповідач у справі [PERSON] , 21 лютого 2023 року зареєструвала шлюб та після реєстрації шлюбу набула прізвище - [PERSON] (а.с. 158). 04 квітня 2019 року [PERSON] на офіційному сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заповнила заявку на отримання грошових коштів в кредит, де вказала бажану суму грошових коштів, бажаний строк кредитування, свої персональні дані, номер картки № [NUMBER], номер фінансового телефону [NUMBER] , та іншу інформацію, яка дала можливість ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» прийняти рішення про видачу кредиту (а.с. 29). Надалі відповідач, 04 квітня 2019 року уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитний договір №818098545. Відповідно до п.1.1 вказаного договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 8180 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом нараховані згідно з п.1.4 цього договору. Згідно з п.1.2 строк договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. У п.1.3 договору вказано, що кредит надається строком на 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 0,77 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього договору. У п.1.5 договору вказано, що з врахуванням положень п.1.4. договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 281,05 відсотків річних. Згідно з п.1.6 договору, розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахункув який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.2.1.1.5 договору, у разі продовження сторонами строку надання кредиту та строку дії договору товариство має право за згодою позичальника змінити процентну ставку за користування кредитом на період продовження. Згідно з п.2.2.1.3 позичальник має право звернутися до товариства з проханням про продовження строку надання кредиту та/або реструктуризації за договом. Відповідно до п.3.3. договору, у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позивальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом. У п.4.2 кредитного договору зазначено, що сторони погоджуються що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п.1.3 договору або додатковими угодами між сторонами зобов?язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п.1.4 цього договору процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.1.4 - 1.5 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов?язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 розповсюджуються на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов?язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.1.3 договору. Згідно з п. 4.3 сторони погоджуються, що проценти, нараховані згідно п.4.2 договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього договору, є процентами що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Також умовами кредитного договору передбачено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою (п.2.1.1.6. кредитного договору) (а.с.40-41). Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором N6W943FC. Так, 04 квітня 2019 року о 16:04:11 год відповідач ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору (а.с. 20). Додатком №1 до договору №818098545 від 04 квітня 2019 року, його невід`ємною частиною, є графік розрахунків, який також підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та в якому вказаний термін платежу - 04 травня 2019 року, сума кредиту 8180 грн 00 коп, нарахований процент - 1889 грн 70 коп, до сплати разом -10069 грн 70 коп. У разі користування кредитом понад строк, вказаний п.1.2 договору, до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, в порядку передбаченому договором (а.с. 41). 02 травня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №818098545 від 04 квітня 2019 року, в якій сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором, - на 28 днів. На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 04 травня 2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,54 процентів в день від суми кредиту згідно даної додаткової угоди (а.с.42). Також між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 31 травня 2019 року укладено додаткову угоду до кредитного договору №818098545 від 04 квітня 2019 року, за умовами якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором,- на 29 днів. На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 01 червня 2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,54 процентів в день від суми кредиту згідно з даною додатковою угодою (а.с. 42). Крім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 0 червня 2019 року укладено додаткову угоду до кредитного договору №818098545 від 04 квітня 2019 року, за умовами якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором,- на 30 днів. На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 30 червня 2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,39 процентів в день від суми кредиту згідно з даною додатковою угодою (а.с. 43). Отримання [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року, в сумі 8180 грн 00 коп. підтверджується платіжним дорученням від 04 квітня 2019 року, довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29 вересня 2025 року, та випискою по рахунку, з яких вбачається, що на її ім`я емітувалась картка № [NUMBER] на яку 04 квітня 2019 року зараховано 8180 грн 00 коп. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою: [NUMBER] (а.с. 17, 146,147). Отже, судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору, додаткових угод та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Уклавши кредитний договір та додаткові угоди сторони взяли на себе відповідні зобов`язання передбачені умовами договору. При цьому, з урахуванням вказаних додаткових угод від 02 травня 2019 року, від 31 травня 2019 року та від 30 червня 2019 року грошові кошти (тіло) за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року надалися на строк 117 днів, тобто кінцевою датою їх повернення є 30 липня 2019 року. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.1.3 вказаного договору визначення «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором, що передбачено п.8.2. договору (а.с.94-97). Надалі, відповідно до додаткових угод №26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №32 від 31 грудня 2023 року строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 продовжено до 31 грудня 2024 року (а.с.100-103, 105,106). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 08 жовтня 2019 року підписали реєстр прав вимоги №47 про передачу, зокрема, права вимоги до відповідача [PERSON] за договором №818098545 від 04 квітня 2019 року. Загальна сума заборгованості на момент відступлення права вимоги за кредитним договором відповідача становила 25428 грн 58 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 8178 грн 37 коп.; заборгованість по відсотках 17250 грн 21 коп. (а.с.91-93). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цих договором. Згідно з п.1.3. договору зазначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. У п.2.2. договору вказано, що разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. Відповідно до п.8.2 договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору, та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.83-85). У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову №3 від 30 грудня 2022 року, якою продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін (а.с.88). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 від ТОВ«Таліон Плюс» до ТОВ«ФК «ОнлайнФінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22711 грн 17 коп., з яких заборгованість по основному боргу - 8178 грн 37 коп., заборгованість по відсоткам 14532 грн 80 коп. (а.с.80-82). В подальшому, 04 червня 2025 року між «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Сума боргу відповідача згідно з реєстром боржників становить 30589 грн 92 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 8178 грн 37 коп.; заборгованість по відсотках 14532 грн 80 коп.; пеня/ штрафи - 7878 грн 75 коп. (а.с.70-72, 73-75). Суд вважає, що ТОВ «Юніт Капітал» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Право вимоги позивача до відповідача за кредитним договором перейшло внаслідок послідовного укладення договорів факторингу та додаткових угод до деяких з них. Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 08 жовтня 2019 року (дата продажу кредиту), відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконала, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість по процентам починаючи з 01 липня 2019 року до 08 жовтня 2019 року в сумі 17250 грн 21 коп. та заборгованість за тілом кредиту в сумі 8178 грн 37 коп. (а.с. 52-56). Так, [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, 02 травня 2025 року сплатила всю заборгованість за відсотками в сумі 1763 грн 72 коп. та 0 грн 28 коп. в рахунок погашення тіла кредиту. Відсотки з моменту укладення кредитного договору та до 04 травня 2025 року нараховувалися за ставкою 0,77% в день, протягом 30 днів обумовленого строку дії кредитного договору п.1.2.договору. Після чого, додатковою угодою від 02 травня 2025 року [PERSON] було продовжено строк кредитного договору, на 28 днів, тобто до 01 червня 2019 року, та 31 травня 2025 року вона погасила всю суму нарахованих відсотків за кредитом у сумі 3527 грн 15 коп. та тіло кредиту в сумі 0 грн 85 коп. Відсотки у цей період нараховувалися за ставкою 1,54%, яка була обумовлена сторонами в додатковій угоді. Потім додатковою угодою від 31 травня 2019 року [PERSON] було продовжено строк кредитного договору, на 29 днів, тобто до 30 червня 2019 року, та 30 червня 2025 року вона погасила нараховані відсотки в сумі 3778 грн 50 коп. та тіло кредиту в сумі 0 грн 50 коп. відсотки у цей період нараховувалися за ставкою 1,54%, яка була обумовлена сторонами в додатковій угоді. Надалі, додатковою угодою в 30 червня 2019 року сторони знову прожовжили строк дії кредитного договору на 30 днів, тобто до 30 липня 2027 року та визначилися, що починаючи з 30 червня 2019 року відповідач сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99% в день. За цей період відповідачу нараховані відсотки в сумі 3410 грн 40 коп. які вона не погасила. В подальшому, починаючи з 03 серпня 2019 року та до 08 жовтня 2019 року відповідачу продовжувалися нараховутися відсотки за понадстрокове користування грошовими коштами, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, що передбачено п.4.2, 4.3 кредитного договору. За цей період відповідачу нарахованого відсотків на суму 13839 грн 80 коп. Таким чином, відповідачу з 01 липня 2019 року по 30 липня 2019 року нараховувалися відсотки відповідно до умов додаткової угоди від 30 червня 2019 року до кредитного договору, в межах строку кредитування. Потім до 08 жовтня 2019 року, так як відповідач прострочила виконання умов кредитного договору, відсотки нараховувалися їй відповідно до п.4.1,4.2. кредитного договору в порядку ч.2 ст.625 ЦК України. Із розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що заборгованість відповідача станом на 31 липня 2023 року становить 22711 грн 17 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 8178 грн 37 коп.; заборгованість по відсотках 14532 грн 80 коп., оскільки відповідачем 31 липня 2023 року сплачено заборгованість по відсотках в сумі 4107 грн 71 коп. Також ТОВ «Таліон Плюс» з 09 жовтня 2019 року до 18 жовтня 2019 року щоденно нараховувалися відсотки в сумі 139 грн 03 коп., всього 1390 грн 30 коп. (а.с. 51). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року наданою ТОВ «Юніт Капітал», [PERSON] за період: 04 червня 2025 року - 25 червня 2025 року має непогашену заборгованість у сумі 30589 грн 92 коп., з яких: прострочене тіло - 8178 грн 37 коп., прострочені відсотки - 14532 грн 80 коп.; штрафна санкції 7878 грн 75 коп. (а.с.96). Отже, заборгованість за відсотками за кредитним договором №818098545 від 04 квітня 2019 року нараховувана ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з 01 липня 2019 року до 08 жовтня 2019 року(день відступлення права вимоги), та ТОВ «Таліон Плюс» за 10 днів, з 09 жовтня 2019 року до 18 жовтня 2019 року, донараховано відсотки за прострочення виконання зобов`язань в сумі 1390 грн 30 коп.ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за відсотками, при цьому нарахувало 7878 грн 75 коп. штрафних санкцій. ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювалося жодних нарахувань за кредитним договором. До того ж у позові ТОВ «Юніт Капітал» не просить стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 7878 грн 75 коп. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст. 11 ЦКУкраїни, зокрема, з договорів. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до частин 1 - 3 ст.207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової (у тому числі електронної) форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст. 11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.12 ст.11 Закону № 675-VIII. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналізвказаних нормзаконодавства даєпідстави длявисновків, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовомувигляді. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). У постанові від 28 березня 2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на обов`язковість висновків Верхового Суду щодо застосування норм права, нарахування та стягнення процентів за користування відповідачем кредитом на підставі та в розмірі, встановленому п.3 додаткової угоди від 20 лютого 2020 року до кредитного договору №472541206 від 20 лютого 2020 року, поза визначеним договором строк, суперечило б вимогам закону. Водночас до спірних правовідносин після спливу строку правомірного користування кредитом застосовуються положення ч.2 ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом частин 1,2 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Отже, одним з правових наслідків укладення договору факторингу є заміна кредитора у грошових зобов`язаннях третіх осіб перед клієнтом. Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 8178 грн 37 коп. та заборгованість за несплаченими відсотками за корисування кредитом в сумі 14532 грн 80 коп. (нараховані за період з 01 липня 2019 року до 30 липня 2019 року, тобто в межах строку кредитування та з 03 серпня 2019 року до 18 жовтня 2019 року за понадстрокове користування грошовими коштами, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України). Всього сума заборгованості складає 22711 грн 17 коп. На переконання суду сам по собі недеталізований розрахунок заборгованості не спростовує права кредитора на отримання процентів від простроченого боргу відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за спеціально обумовленою сторонами в договорі на такий випадок процентною ставкою. Право первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на проценти згідно з ч.2 ст.625 ЦК України виникло на час укладення ним договору факторингу з ТОВ «Таліон Плюс» і передано останньому, а згодом позивачу. Таким чином, заявлені позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с.48-49); копію протоколу погодження вартості до договору про надання правничої допомоги №05/06/2025-01 від 05 червня 2025 року (а.с.49) із переліком послуг та їх вартість, які надає адвокатське бюро «Тараненко та партнери»; копію додаткової угоди №25770545156 від 05 червня 2025 року до договору про надання правничої допомоги(а.с.47); акт прийому-передачі наданих послуг до договору 05/06/25-01 з якого вбачається, що вартість послуг надана адвокатським бюро «Тараненко та партнери» при подачі даної позовної заяви становить 7000 грн. Відтак, з наданих документів вбачається, що загальна вартість наданих послуг з примусового стягнення заборгованості з [PERSON] становить 7000 грн. Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правничу допомогу у заявленому розмірі. Також, у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved