Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначив, що 07.11.2025 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судових витрат на надання позивачу - ТОВ «Іннова Фінанс» професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 000,00 грн, оскільки не було надано доказів понесення таких витрат. На даний час докази долучаються до заяви. 08.09.2025 на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: товариство з обмеженою відповідальністю з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку з чим внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача. 14.11.2025 ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято та призначено до судового розгляду без виклику учасників справи у судове засідання. На підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебувала цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 07.11.2025 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання коштів у позику № 6437291224\~від 22.12.2024 у розмірі 38782 (тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 44 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Судом встановлено, що представником позивача ТОВ «Іннова Фінанс» - адвокатом Андрущенка М.В. під час подання позовної заяви було зазначено про те, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, разом з відповідними доказами подана в п`ятиденний строк після прийняття рішення. Згідно договору № 06-05/2025 від 06.05.2025 адвокат Андрущенко М.В., з однієї сторони, та товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», з іншої сторони, уклали договір про надання правничої допомоги (а.с. 145-150). 08.09.2025 на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: товариство з обмеженою відповідальністю з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку з чим внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача, що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.139-144). 10.09.2025 ТОВ «Іннова-Нова» сплатило адвокату Андрущенку М. В. витрати за надання правової допомоги у цій справі відповідно до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 та заявки № 3396406966 від 26.05.2025 про надання послуг за цим Договором, що підтверджується платіжною інструкцією ТОВ «Іннова-Нова» № 120 від 11.11.2025 (а.с. 181). Відповідно до Акту №3396406966 приймання-передачі наданих послуг до договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 11.11.2025, яку очікує понести позивач складає 5000,00 грн. (а.с.135). Відповідно до ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідачки на користь позивача у визначеному останнім розмірі є об`єктивними та пропорційними. Враховуючи усі обставини спірних правовідносин у їх сукупності, відповідачкою не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved