Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом (з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог) до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 333,87 грн., судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 26.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 417152373 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора GG6446DH. Відповідно до умов договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 11 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, при цьому в подальшому було укладено ряд додаткових угод у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. На виконання Договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимогидо відповідача за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020. 05.08.2020 між ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, за умовами якого ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі до відповідача за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якогопозивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020 на загальну суму 13 853,67 грн., що підтверджується Реєстром боржників №б/н від 08.07.2025. У зв`язку з невиконання відповідачем умов кредитного договору, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 13 853, 67 грн., яка складається з: 7 333,87 грн. - заборгованість зі тілом кредиту, 6 519, 80 грн. - заборгованість за відсотками. З урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, поданого представником позивача в процесі розгляду справи, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7 333,87 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 333,87 грн, витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн., а також витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 12.09.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] вказазує, що проходить військову службу у Збройних Силах України, у звязку з об`єктивними обставинами опинився у скрутному матеріальному становищі, яке спричинило негативний вплив на здатність своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання за споживчим кредитом відповідно до раніше обумовленого кредитного договору. Відповідач посилається на норми статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист вйськовослужбовців та членів їх сімей», нормативних актів НБУ, відповідно до яких військовослужбовці мають право на звільненнія від сплати штрафних санкцій за кредитними зобов`язаннями під чіс дії особливого періоду. У відповідності до викладеного, відповідач просив врахувати поданий відзив при вирішенні справи, у разі часткового задоволення позовних вимог обмежитись стягненням суми боргу за тілом редиту, без штрафних санкцій та нарахованих процентів. Позивачем 16.09.2025 подано відповідь на відзив, згідно з яким зауважують, що відповідач у поданому до суду відзиві не заперечує факту укладення кредитного договору № 417152373 від 29.06.2020 щодо отримання кредитних коштів, а відтак підтверджує невиконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договром. Представником позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» 30.09.2025 подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 08 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Також витребувано від АТ «Райфайзен Банк» інформацію щодо емітування на ім`я [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] , про факт зарахування коштів на вказаний рахунок за період з 29.06.2020 по 04.07.2020 року у сумі 11 500 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому в прохальній частині зазначає, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності позивача, а також щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду подано відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи за відстуності відповідача. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Встановлено, що 26.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 417152373 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора GG6446DH. Відповідно до умов кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 11 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 126 днів. Умовами договору передбачено нарахування штрафів у розмірі 28 % від суми несвоєчасного внесення платежів за кожен день прострочення. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, при цьому в подальшому було укладено ряд додаткових угод у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. На виконання Договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимогидо відповідача за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020. 05.08.2020 між ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, за умовами якого ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі до відповідача за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якогопозивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020 на загальну суму 13 853,67 грн., що підтверджується Реєстром боржників №б/н від 08.07.2025. 29.06.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11 500 грн. на банківську карту № [NUMBER] . У відповідності до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за Кредитним договором №417152373 від 129.06.2020 становить - 13 853, 67 грн., яка складається з: 7 333 грн. - заборгованість по кредиту; 6 519,80 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. При цьому, позивачем було подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог, прохальна частина якого містить вимогу щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020 у розмірі 7 333,87 грн., що складає тіло кредиту. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд враховує, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та проходить проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] . У зв`язку з зазначеним, до відповідача застосовуються номи дії статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких військовослужбовці мають право на звільненнія від сплати штрафних санкцій за кредитними зобов`язаннями під час дії особливого періоду. Відповідачем було отримано кредитні кошти у розмірі 11 500 грн., що підтерджується, зокрема, випискою про рух коштів по рахунку [NUMBER] , наданою АТ «Райфайзен Банк» яка належить [PERSON] за період з 29.06.2020 по 04.07.2020 року. В процесі судового розгляду встановлено, що відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту, не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, за кредитним договором № 417152373 від 26.02.2020 у загальному розмірі 7 333, 87 грн., що становить тіло кредиту. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. При цьому, позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги від 09.07.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025, додатковою угодою № 25770524184 до договору про надання правничої допомоги 09.07.2025. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 7 000 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а отже не відноситься до складних справ. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 3 000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі. Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» підлягає стягненню заборгованість за Договором № 417152373 від 26.02.2020 року в розмірі 7 333,87 грн. (тіло кредиту)

Outcome: approved