Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 07.08.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» - адвокат Пархомчук С.В., через підсистему "Електронний\~суд"\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи, звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1441854 від 10.01.2021 у розмірі 19\~680,00 грн., з них; прострочена заборгованість за сумою кредиту 6\~000,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями і відсотками 13\~680,00 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн.. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 січня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1441854 (далі\~Кредитний договір), який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" 10 січня 2021 року надає [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 6\~000,00 грн., на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитним коштами за стандартною процентною ставкою 1,9% в день. 07 вересня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" укладено договір факторингу № 1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за Кредитним договором, укладеним з відповідачем. 07 вересня 2021 року ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп", як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за Кредитним договором до ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором станом на 12 червня 2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 19\~680,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6\~000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 13\~680,00 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 19\~680,00 грн., а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.. Виклад позиції відповідача Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.08.2025 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідачки не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до протокольної ухвали суду від 20.11.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 10 січня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора\~Р264. За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Уяікраїна" надає [PERSON] кредит у розмірі 6\~000,00 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 30 днів, який може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти за зниженою процентною ставкою, яка становить 0,76% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3. цього договору, якщо в цей строк [PERSON] здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в графіку платежів (пп. 1.4.1 Кредитного договору). Стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3. цього договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в пп. 1.4.1 договору для застосування зниженої процентної ставки (пп. 1.4.2 Кредитного договору). Кредит надається ТОВ "Лінеура Україна" у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку [PERSON] , зазначену останнім в особистому кабінеті, що має реквізити № [NUMBER] (п. 2.1 Кредитного договору). У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін [PERSON] (Клієнт) може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору (п. 4.1 Кредитного договору). ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору 10 січня 2021 року надало відповідачу кредит у розмірі 6\~000,00 грн., перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачем в особистому кабінеті при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2643_250702150847 від 02.07.2025. Між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" 07 вересня 2021 року укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" передає грошові кошти в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна" за плату, а ТОВ "Лінеура Україна" відступає ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі права вимоги за цим договром ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" заміняє ТОВ "Лінеура Україна" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошової вимоги ТОВ "Лінеура Україна" за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Витягом з реєстру боржників № 1-07092021 від 07.09.2021 підтверджується відступлення ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" права вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором у сумі 19\~680,00 грн., з яких; - 6\~000,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, - 13\~680,00 грн.\~заборгованість за відсотками. 07 вересня 2021 року між ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" і ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" укладено договір про відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" відступає ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" належні йому права вимоги за кредитним договором, а ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" заміняє ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" як сторону\~кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за Кредитним договором. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 2-07/09/2021 від 07.09.2021 року ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" відступило ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором в сумі 19\~680,00 грн., з яких; - 6\~000,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, - 13\~680,00 грн.\~заборгованості за відсотками. Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором, наданою директором ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" С.О.Соколенко, заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 12 червня 2025 року складає 19\~680,00 грн.. Вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором № 1441854 від 10.01.2021 директором ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" С.О.Соколенко повідомлено відповідача про необхідність сплатити суму боргу за Кредитним договором, що становить 19\~680,00 грн.. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з ч. 1, ч. 3\~ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. За частиною першою\~статті 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої\~статті 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у\~ЦК України\~встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Відповідно до\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. З урахуванням наданого обсягу документів, що свідчить про визначеність грошової вимоги до відповідача, суд вважає, що ТОВ "ФК\~Айкон Дебт\~Коллекшн"\~ отримало право вимоги до відповідача. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За змістом ч.1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора\~Р264. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону\~передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~(електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV436CZ), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем факт укладення договору не заперечується. З огляду\~на матеріали\~справи,\~ [PERSON] \~отримав кредитні\~кошти на\~загальну суму\~6000\~грн,\~тобто \~ відповідно\~до умов\~Договору,\~що також\~підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2643_250702150847 від 02.07.2025. З урахування конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом в розмірі 6000 грн, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. Щодо стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, то суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~ Частинами 1-3 ст. 10561\~ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. \~ \~ \~ \~ Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як\~статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З наданих представником позивача виписки з особового рахунка за Кредитним договором установлено, що первісним кредитором відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. Згідно з даною випискою та витягами з реєстру боржників до договорів факторингу, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~відповідачу не нараховувалось. Так, п. 1.3 Кредитного договору та графіком платежів чітко встановлено, що строк кредиту становить 30 днів, який може бути продовжено у порядку та на умовах визначених Розділі 4 цього договору. Відповідно до розділу 4 Кредитного договору строк користування кредитом може бути продовжено виключно з ініціативи відповідача шляхом укладення додаткового договору. Однак, будь-яких доказів щодо укладення додаткового договору між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] позивачем суду не надано. Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідача неустойки, штрафу в порядку, установленому ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем [PERSON] виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому\~ст. 1048 ЦК України, що не відповідає умовам Кредитного договору. За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 10 лютого 2021 року, є безпідставним. Право кредитодавця ТОВ "Лінеура Україна" та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 10 лютого 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом проведено власний розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати відсотків протягом строку дії договору з 10 січня 2021 року до 10 лютого 2025 року за стандартною процентною ставкою 1,9 % через невиконання відповідачем умов пп. 1.4.1 Кредитного договору, який складає: 6\~000,00 грн. (тіло кредиту) х 1,90 % : 100 х 30 (днів) = 3\~420,00 грн.. Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 9\~420,00 грн., з яких; - 6\~000,00 грн.\~тіло кредиту, - 3\~420,00 грн. заборгованість за процентами. Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та стягнення з [PERSON] на користь Банку\~заборгованості за кредитним договором 1441854 від 10.01.2021\~у розмірі 9\~420,00 грн.. Судові витрати Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1\~159,50 грн. (9\~420,00/19 680,00*2422,40). Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10\~500,00 грн. суд зазначає таке. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: довіреність від 09.07.2025, укладений між ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" та адвокатом Пархомчуком С.В.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019; акт про отримання правової допомоги від 01.09.2025 відповідно до якого адвокатом Пархомчуком С.В. надано ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" послуг з надання правової допомоги під час підготовки позову про стягнення заборгованості з [PERSON] на суму 10\~500,00 грн.; рахунок № [NUMBER] адвоката Пархомчука С.В. виставлений 01.09.2025 року ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" на суму 10\~500,00 грн.; копію платіжної інструкції № 984 від 01.09.2025, відповідно до якої ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" перераховано [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~500,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 09.07.2025, відповідно до рахунку від 01.09.2025-3. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною, та розглядалась у спрощеному позовному провадженні, ціну позову в розмірі 19\~680,00 грн., а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні та позовні вимоги задоволено частково. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial