Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість з постачання теплової енергії, в обґрунтування позову посилаючись на те, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , однак оплату за надані послуги не здійснює, але фактично ними користується, в результаті чого за період з 01.10.2021 р. - 01.08.2024 р. утворилася заборгованість в розмірі 16 937,89 грн. 04.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у зв`язку з введенням воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, він разом із сім`єю був вимушений евакуюватися із зони активних бойових дій, та з 2022 р. відповідач не проживає за адресою реєстрації місця проживання та фактично не користувався і не користується послугами з постачання теплової енергії, які надає КП «Добро» Добропільської міської ради. Також відповідач зазначає, що не отримував попереджень про наявність заборгованості та вимог щодо її добровільного погашення, у зв`язку з чим вважає стягнення заборгованості неправомірним. У додаткових поясненнях позивач зазначив, що [PERSON] є одноосібним власником квартири та споживачем послуг, а тому вважається особою, яка самостійно повинна вносити плату, нараховану за надані послуги. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2024 р. прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від учасників справи не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 21.03.2017 р. (а.с. 11 звор.). Між сторонами було укладено договір № 2004 про надання послуг з централізованого опалення від 27.10.2017 р. (а.с. 7-8) та відкрито особовий рахунок. Відповідно до вибірки, станом на 01.08.2024 р. по особовому рахунку № [NUMBER] за послуги постачання теплової енергії на [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , опалювальна площа 60,0 кв.м, будинок обладнаний вузлом комерційного обліку, загальна заборгованість становить 16937,89 грн. станом на 01.08.2024 р. (а.с. 6). Рішенням Білицької міської ради від 09.02.2018 р. №7/35-1 «Про прийняття котелень у комунальну власність територіальної громади м. Білицьке на праві господарського відання Білицької міської ради передала готові до експлуатації вугільні котельні міста Добропілля, а КП «ДОБРО» прийняло об`єкти на баланс комунального підприємства (а.с. 18-19). Рішенням № 457 від 12.09.2018 року «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, містах міського типу Новодонецьке, Водянське» встановлено тарифи: за 1 Гкал для населення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське 1125,55 грн. з ПДВ, за 1 кв.м опалювальної площі у розмірі 32,76 грн. з ПДВ (а.с. 33-34). Згідно рішення № 476 від 25.10.2019 року «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, містах міського типу Новодонецьке, Водянське» встановлено тарифи: за 1 Гкал для населення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське 937,96 грн. без ПДВ (1125,55 грн. з ПДВ), за 1 кв.м опалювальної площі у розмірі 27,30 без ПДВ (32,76 грн. з ПДВ (а.с. 24)). Відповідно до рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради від 15.01.2020 року № 8 встановлено з 01 лютого 2020 року тарифи на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал для населення у розмірі 1138,76 грн. без ПДВ (1366,51 грн. з ПДВ (а.с. 22-23)). Також згідно рішення № 323 від 30.07.2020 року «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, містах міського типу Новодонецьке, Водянське» встановлено тарифи: за 1 Гкал для населення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське 1192,27 грн. без ПДВ (1430,72 грн. з ПДВ (а.с. 20-21)). Відповідач заперечує обов`язок зі сплати за житлово комунальні послуги, оскільки не користувався ними, починаючи з 2022 р.: у зв`язку з введенням воєнного стану таз метою збереження життя та здоров`я відповідач разом із сім`єю був вимушений евакуюватися із зони активних бойових дій. Відповідно до довідки, з 15.08.2022 р. відповідач став на облік та його місце перебування, як внутрішньо переміщеної особи, зареєстровано за адресою у с. Деревки Полтавського району Полтавської області. Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав позивача на оплату фактично отриманих житлово-комунальних послуг споживачем, та регулюються ст. 1, ч. 2 ст. 5, ч. 1 ст. 12, ст. 7, ч. 1 та ч. 5 ст. 13, ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 тощо. Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За приписами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг: зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії підлягають задоволенню. Щодо заперечення відповідача проти позову в частині відсутності обов`язку сплачувати за комунальні послуги через його фактичну відсутність у зв`язку з бойовими діями за адресою зареєстрованого місця проживання, то суд не погоджується з їх слушністю, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який набув чинності з 10 грудня 2017 року. За ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово\~ комунальні\~послуги» (п.\~6\~ч.\~1)\~споживач має\~право на\~ неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Отже, чинним Законом України «Про житлово комунальні послуги» передбачено виключення, коли споживач не має права на неоплату вартості комунальних послуг: це стосується випадку постачання теплової енергії. Відтак, відповідач несе відповідальність за порушення договірного зобов`язання у спосіб, визначений позивачем при даному зверненні до суду. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3 028,00 грн. судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у відповідному розмірі.

Outcome: approved