Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №520794773 від 11.11.2021, за яким товариство надало позичальнику кредит. На підставі договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та з урахуванням додаткових угод до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №520794773. Відповідно до договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та з урахуванням додаткових угод, до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №520794773 від 11.11.2021. Крім того, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 16237,22 грн. Тож, посилаючись на вищенаведене позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 16237,22 грн за кредитним договором №520794773, з яких: 5998,40 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10238,82 грн заборгованість за відсотками, та судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №520794773 за яким позикодавець надав позичальнику кредит на суму 6000 грн на строк 30 днів з подальшою можливістю пролонгації (зворот а.с 36-40). Відповідачем 18.11.2023 було підписано договір одноразовим ідентифікатором MNV9X68Y, що містить на останній сторінці кредитного договору разом з особистим QR-кодом позичальника (а.с.40). Відповідно виписки за договором №б/н за період 11.11.2021-16.11.2021, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів про виписку по рахунку відповідача за вказаний період, 11.11.2021 на картку [PERSON] було зараховано 6000 грн на рахунок відповідача (а.с. 118-119). На підставі договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018 та додаткових угод №19, №26, №27, №31, №32, укладених між ТОВ «Манівео швидка від фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 (а.с.76-88). Разом з тим, згідно з договором факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 (а.с.68-72). Встановлено, що відповідно до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №596166289 (а.с.60-67). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №596166289 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 16237,22 грн, з яких: 5998,40 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10238,82 грн заборгованість за відсотками (а.с.48-50). Згідно з кредитним договором позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором. Відповідно до п.14.2 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір про надання фінансових послуг, укладений за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 16237,22 грн, з яких: 5998,40 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10238,82 грн заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16237,22 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 05.06.2025 між ТОВ «Юніт капітал» та адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» укладено договір №05/06/25-01 про надання правової допомоги (а.с.45-46). 05.06.2025 укладено додаткову угоду №25770579385 до договору про надання правничої допомоги (а.с.44). Відповідно до договору, акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 адвокатським бюро виконано ряд послуг за даним договором, на суму в розмірі 7000 грн. Згідно з ч.1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. \~ \~ \~ \~На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Таким чином, судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у вигляді судового збору, сплаченого при подачі позову та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved