Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі частин від усіх видів заробітку (доходу, пенсії) [PERSON] , щомісячно, але не менше 15000,00 грн. (по 5000,00 грн. на кожну дитину), щомісяця, починаючи з 06 вересня 2025 року і до закінчення (припинення) навчання [PERSON] чи до досягнення повноліття [PERSON] , у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Свої позовні вимоги [PERSON] , обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20 липня 2007 року по 23 березня 2016 року. У сторін народились спільні діти: донька - [PERSON] , [INFO] , донька- [PERSON] , [INFO] , син- [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Рішенням суду від 03 жовтня 2023 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , повноліття. Посилаючись на ту обставину, що найстарша дитина після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі в Київському столичному університеті ім.Бориса Гринченка та потребує фінансової допомоги, позивач просить задовольнити заявлені вимоги. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2025 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 18 листопада 2025 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на всіх дітей у загальному розмірі 50% , позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Вислухавши промову сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, про що складений актовий запис № 960. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбних відносин сторони мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.09.2007, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.08.2009, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.2017. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до довідки № 1-2318/25 від 24 вересня 2025 року [PERSON] навчається на денній формі навчання в Київському столичному університеті ім.Бориса Гринченка, термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. Доказів працевлаштування [PERSON] суду не надано. За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги після досягнення повноліття. З дослідженої судом довідки, пенсійного фонду від 17 жовтня 2024 року встановлено, що [PERSON] отримує пенсійне забезпечення в розмірі 32862,35 грн. За приписами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Крім того, законодавство, яке регулює питання стягнення аліментів на повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, встановлює вичерпний перелік підстав, які суди повинні враховувати вирішуючи таку позовну вимогу. До такої підстави, зокрема належить стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до положення ч.3 ст.183 СК України, після досягнення повноліття найстаршою дитиною, якщо ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як встановлено з рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року на утримання трьох дітей судом стягнуто з відповідача частина доходу (заробітку), тобто частка аліментів на кожну дитину становить 1/6. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що за рішенням суду з відповідача продовжує стягуватися аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частці, на кожну дитину по 1/6 частці, те що відповідач має стабільний заробіток (пенсійне забезпечення) розмір доходу, а також враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, визнання позову відповідачем, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку) батька будуть достатніми щоб забезпечити повнолітній доньці належний рівень для проживання та навчання. Також, оскільки [PERSON] закінчить навчання раніше ніж досягне віку 23 років, суд вважає за необхідне визначити кінцевим терміном стягнення аліментів дату закінчення навчання - 30 червня 2028 року. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 21 жовтня 2025 року, а тому суд присуджує аліменти, починаючи з цієї дати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, тому суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн на користь держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial