Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування будинковолодінням та земельною ділянкою. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] , являється власником 9/20 частки будинковолодіння по [ADDRESS] ум. Вінниці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.1990р., Іншим співвласником 13/50 часток являється [PERSON] на підставі рішення третейського суду від 19.10.2001р. та реєстраційного посвідчення від 24.10.2001р. Іншим співвласником 9/50 часток являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1987р.23.12.1987р. [PERSON] одружилась з [PERSON] , що підтверджується відміткою про одруження в паспорті а 02.06.2008р. шлюб було розірвано, що підтверджуться свідоцтвом про розірвання шлюбу від 02.06.2008р. серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~?Іншим співвласником 11/100 частки являлася [PERSON] на підставі договору купівлі-прдажу від 1Р.09.1984р. \~ \~ \~ \~ Так [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується довідкою РАЦС від 20.10.2023р. На даний час площа земельної ділянки складає 423кв.м. кадастровий номер 0510100000:02:051:0263, якою користуються співвласники підтверджена витягом з державного земельного кадастру від 26.07.2023р. Земельна ділянка за будинковолодінням закріплювалась площею 623кв.м., що підтверджується рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15.09.1953р. №33/1183 та викопіюванням із схематичного плану будівельного кварталу від 25.11.1987р. Фактично позивач користується приміщеннями коридору 3-1 площею 14,8кв.м., коридором 3-2 площею 6,7кв.м., кухнею 3-3 площею 11.8кв.м., савузлом 3-4 площею 4,8кв.м. кімнатою 3-5 площею 28,8кв.м.. гардеробом 3-6 площею 4,6кв.м., кімнатою 3-7 площею 14.4.кв.м., коридором 3-8 площею 9.6к.вм., гардеробом 3-9 площею Ік.вм., кімнатою 3-10 площею 10.2кв.м.. кімнатою 3-11 площею 11,5кв.м., санвузлом 3.12.площею 4.8кв.м., .квімнатою 3-13 площею 34,1.кв.м., кімнатою 3-14 площею 16.3.кв.м. та господарським сараї «Б», «б», гараж під літерою «Г» частиною огорожі. В уточненій позовній заяві представник [PERSON] - [PERSON] просив суд, встановити порядок користування будинковолодінням, [ADDRESS] , згідно висновку судово земельно-технічної експертизи складений ТОВ «Подільській центр судових експертиз» №771 від 27.01.2025 року згідно з яким: [PERSON] співвласнику 9/20 частки, виділяється в користування кухня 3-1 пл. 10,5 кв.м., прихожа 3-2 пл. 4,6 кв.м., кімната 3-3 пл. 15,1 кв.м., кімната 3-4 пл. 17,0 кв.м., ганок, сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», огорожа №4, хвіртка №5. [PERSON] співвласнику 13/50 частки, виділяється в користування вітальня 4- 1 пл. 6,1 кв.м., кімната 4-2 пл. 9,2 кв.м., кімната 4-3 пл. 12,1 кв.м., кімната 4-4 пл. 24,6 кв.м., їдальня 4-5 пл. 19,2 кв.м., кухня 4-6 пл. 2,7 кв.м., туалет 4-7 пл. 1,3 кв.м., коридор 4-8 пл. 1,9 кв.м., ванна 4-9 пл. 2,9 кв.м., коридор 4-10 пл. 1,9 кв.м., 1/2 паркан №1, 1/2 ворота з хвірткою №2. [PERSON] співвласнику 11/100 частки. виділяється в користування кухня 1-1 пл. 7,2кв.м., кімната 1-2 пл. 16,8кв.м., убиральня літ. «Ж», ., 1/2 паркан №1, 1/2 ворот з хвірткою №2. [PERSON] співвласнику 9/50 частки, , виділяється в користування прихожа 2-4 пл. 9,9 кв.м., кімната 2-5 пл. 12,2 кв.м. 1/2 паркану №1. Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0641 кв.м. розташовані за адресою: [ADDRESS] між співвласниками будинковолодіння згідно варіанту №1 згідно висновку судово земельно-технічної експертизи складений ТОВ «Подільській центр судових експертиз» №771 від 27.01.2025 року згідно з яким: [PERSON] співвласнику 9/20 частки, в індивідуальному користуванні залишається земельна ділянка площею 301кв.м. в спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] , залишається земельна ділянка площею 16 кв.м. в рівних частках по 1/2 частки кожному. В спільному користувані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишається земельна ділянка площею 11кв.м. в рівних частках по 1/3 частки кожному. [PERSON] співвласнику 13/50 частки, в індивідуальному користуванні залишається земельна ділянка площею 146кв.м. та 53кв.м. В спільному користувані [PERSON] , [PERSON] залишається земельна ділянка площею 16 кв.м. в рівних частках в 1/2 частки кожному. В спільному користувані [PERSON] , В спільному користувані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , залишається земельна ділянка площею 11кв.м. в рівних частках по 1/3 частки кожному. [PERSON] співвласнику 11/100 частки в індивідуальному користуванні залишається земельна ділянка площею 48кв.м. [PERSON] співвласнику 9/50 частки в індивідуальному користуванні залишається земельна ділянка площею 66кв.м. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, кожен окремо, надали суду заяви про визнання уточнених позовних вимог. Представник третьої особи ВМР в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. [PERSON] , являється власником 9/20 частки будинковолодіння по [ADDRESS] ум. Вінниці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.1990р. (а.с.5-6). Іншим співвласником 13/50 часток являється [PERSON] на підставі рішення третейського суду від 19.10.2001р. та реєстраційного посвідчення від 24.10.2001р.(а.с.7). Іншим співвласником 9/50 часток являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1987р.23.12.1987р. [PERSON] одружилась з [PERSON] , що підтверджується відміткою про одруження в паспорті а 02.06.2008р. шлюб було розірвано, що підтверджуться свідоцтвом про розірвання шлюбу від 02.06.2008р. серії [NUMBER] (а.с. 9-12). \~ \~ \~ \~Іншим співвласником 11/100 частки являлася [PERSON] на підставі договору купівлі-прдажу від 18.09.1984р. (а.с.13). \~ \~ \~ \~ Так [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується довідкою РАЦС від 20.10.2023р. Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.09.2010 року. В свою чергу, [PERSON] продала [PERSON] належну їй частку 11/100 житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.240-243). Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Так рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 визначає, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( 1501-06 ) та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/ або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції ( 254к/96-ВР ) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Згідно із п. 19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року N 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Та згідно з ст.ст. 368,369,370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, або вона перебувала у користуванні співвласників, і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ізст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Тобто до співвласників будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд, та частки земельної ділянка, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, а також з наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування і розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого немає підстав, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Такого висновку дійшов Верховного Суду України у постанові від 15травня 2017року у справі №705/6917/14-ц. За клопотанням позивача в справі з метою визначення порядку користування земельною ділянкою та будинковолодінням судом була призначена експертиза. Згідно висновку експерта від 27.01.2025 № 771 встановити порядок користування будинковолодінням та земельною ділянкою можливо та надано 3 варіанти для встановлення порядку користування будинковолодінням та земельною ділянкою. Опрацювавши варіанти встановлення порядку користуванн, наданими експертом, суд вважає, що встановлення порядку користування за варіантом № 1 відповідає фактичному розміру часток власників будинковолодіння, не порушує права учасників справи та є найбільш логічним для майбутнього використання. Тому на переконання суду, встановлення порядку користування будинковолодінням та земельною ділянкою згідно вказаного варіанту, про який просить позивач, не завдає шкоди її раціональному використанню, в тому числі із урахуванням видового використання земельної ділянки, при цьому є найбільш наближений до пропорційності часток осіб у праві власності жилого будинку, має менше відхилення від ідеального значення на відміну від інших варіантів, відповідає інтересам кожного із сторін та досить наближено відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою. Такий порядок користування земельною ділянкою не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння та забезпечувати обслуговування своєї частки. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved