Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (надалі Товариство, ВФ ТОВ «ГРМУ», позивач, Оператор ГРМ) на газифікований об`єкт будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] та присвоєним ЕІС кодом № 56XM01C593223000. Тиврівським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ у справі № 145/1451/24 від 03 вересня 2024 року, у відповідності до якого судом стягнуто з відповідача на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії заборгованість за послугу з розподілу природного газу в розмірі 1283,77 грн, 3 % річних в сумі 12,35 грн, інфляційне збільшення в сумі 14,73 грн та понесені витрати з оплати судового збору в сумі 302,80 грн. В подальшому, ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2024 року по даній справі, заяву споживача про скасування судового наказу було задоволено, судовий наказ скасовано. Відтак, враховуючи, те що відповідачем сума заборгованості за розподіл природного газу на дату написання даної позовної заяви не погашено, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» вимушене звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, в порядку спрощеного позовного провадження, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Щодо правового статусу позивача як надавача послуг з розподілу природного газу. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює розподіл природного газу споживачам в межах території Вінницької області, а також території м. Гайворон Кіровоградської області на підставі ліцензії, виданої Постановою Регулятора від 26.12.2022 р. № 1839 (зі змінами внесеними, зокрема, Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1769), та є надавачем послуг з розподілу природного газу споживачам. Текст зазначеної постанови є у вільному доступі та розміщений на офіційному веб-сайти НКРЕКП за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/providachu-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-tov-gazorozpodilni-merezhi-ukrayini. За вимогами, встановленими Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 16.02.2017 р. № 201 (зокрема, п. 2.6), Оператор ГРМ зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті Типовий договір розподілу природного газу, затверджений НКРЕКП. Відтак, на виконання Ліцензійних умов, а також вимог Закону про ринок природного газу та Кодексу газорозподільних систем, ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено на власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу за посиланням https://vn.grmu.com.ua/ у розділі Важлива інформація, а також в газетах «Вінниччина» № 40 від 04.10.2023 р. та «Гайворонські вісті» №40 від 05.10.2023 р. Отже, ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільної системи, що надає послугу розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності, а, відтак, є надавачем комунальних послуг з розподілу природного газу в розумінні законів України «Про житловокомунальні послуги» та «Про ринок природного газу». Щодо порядку та форми укладення договору на розподіл природного газу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону про ринок газу розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, зі змінами (далі Кодекс ГРМ) та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу затверджується постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829 (зі змінами, далі Договір). За умовами пунктів 1.1, 1.2 та 1.3 Типового договору цей Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Як зазначено в п. 4 ч. 2 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ, укладання Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: - сплатити за послуги Оператора ГРМ; - мати документально підтверджене споживання природного газу. Згідно інформаційної довідки № 866660230 від 09.04.2025 року, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, гр. [PERSON] є власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] з 28.01.2011 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№3838, 28.12.2010, видане, Зданевич С.А., державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори. Просить суд звернути свою увагу й на те, що за адресою: [ADDRESS] розташоване газифіковане будинковолодіння. Згідно розрахунку заборгованості (довідка про фінансовий стан споживача) за вказаним будинковолодінням числяться газові прилади (лічильник газу Metrix, тип лічильник 6G-4, № 1045654, встановлено 30.09.2021 року; дві газові плита чотирьох камфорних ПГ-4; два газових конвектора LVF-30, опалювальна площа 43,90 м2, кількість проживаючих три людини). З урахуванням вищенаведеного, відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги» з відкритим абонентським рахунком та присвоєним ЕІС - кодом, про що зазначено вище, оскільки: - будинок Відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи, що перебуває у користуванні ВФ ТОВ «ГРМУ», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок та присвоєно ЕІС -код; - відповідач здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника по його особовому рахунку, відображеному у сформованому розрахунку заборгованості та довідці про фінансовий стан споживача, довідках про фактичний обсяг споживання які додані до даної заяви); - відповідач частково сплачував кошти за отриману послугу розподілу природного газу (що відображено у сформованому розрахунку заборгованості та довідці про фінансовий стан споживача, які додані до даної позовної заяви). Крім цього, факт споживання природного газу доводяться й фотофіксаціями приладу обліку природного газу розміщеному в газифікованому об`єкті Відповідача, а саме: Фотофіксація за 16.12.2024 року показник лічильника газу становив 7288м3; Фотофіксація за 14.03.2025 року показник лічильника газу становив 7865м3 (копії фотофіксацій додаються). А відтак, відповідач здійснюючи зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті Позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в т.ч. і побутовими споживачами). Слід додатково зазначити, що розрахунок заборгованості за розподілений природний газ та довідка про фінансовий стан споживача містять інформацію (відомості) про відповідача, про адресу газифікованого об`єкту, номер присвоєного EIC-коду та номер особового рахунку, дані про засіб обліку природного газу встановлений в газифікованому об`єкті відповідача, фактичні обсяги споживання природного газу споживачем та проведені ним сплати за розподіл природного газу з помісячним відображенням у відповідні календарні періоди. Щодо підстав пред`явлення позову про стягнення із відповідача заборгованості. Відповідно до п. 2.1. Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору розподілу природного газу). Згідно вимог п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу). Згідно пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. В свою чергу, за приписами п. 4 глави 6 розділу VI Кодексу, для побутових споживачів, на об`єктах у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність визначається Оператором ГРМ на рівні: 39 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 (із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 №1777) було встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України», зокрема, Вінницькій філії - у розмірі 1,76 грн за 1 м-3 на місяць (без урахування ПДВ). З урахуванням вказаного, Позивачем (Оператором ГРМ) розраховано річну замовлену потужність об`єкта споживання Відповідача, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за минулі газові роки, наступним чином. Згідно довідки АТ «Вінницягаз» Боржником за період жовтня 2021р. вересня 2022р. було спожито 805,90куб.м. природного газу, за період з жовтня 2022р. вересня 2023р. спожито природного газу у розмірі 870,92куб.м, згідно довідки ВФ ТОВ «ГРМУ» Боржником за період жовтня 2023р. вересня 2024р. було спожито 1085,00 куб.м. природного газу. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 р. № 1777 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30 грудня 2022 року № 1944» Товариству встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,76 грн. за 1 м куб. на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,112 грн. за 1 м куб. на місяць (з урахуванням ПДВ). З повним текстом постанови НКРЕКП від 29.09.2023 р. № 1777 та структурою тарифу можна ознайомитися на сайті НКРЕКП за посиланням https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-postanovi-nkrekp-vid30-grudnya-2022-roku-1944-5 та офіційному сайті Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за посиланням https://vn.grmu.com.ua/ у підрозділі Нормативно-правові акти. І. З урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п .6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, Заявником була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2023 року наступним чином: 805,90м.куб. х 2,112грн за 1м.куб./12міс. = 141,84грн (щомісячна плата для Боржника в 2023р.). ІІ. З урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п .6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, Заявником була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2024 року наступним чином: 870,92м.куб. х 2,112грн за 1м.куб./12міс. = 153,28грн (щомісячна плата для Боржника в 2024р.) ІІІ. З урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п .6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, Заявником була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2025 року наступним чином: 1 085,00х 2,112грн за 1м.куб./12міс. = 190,96грн (щомісячна плата для Боржника в 2025р.) Розділом VІ Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Згідно з п. 6.7. Розділу VI Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Одночасно, просить суд звернути свою увагу на те, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії свої обов`язки по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт Відповідача виконує належним чином та в повному обсязі. В свою чергу, Споживач за отримані послуги з розподілу природного газу в повному обсязі не розрахувався, жодних заяв від останнього про відмову в отриманні послуг з розподілу природного газу на адресу Товариства не надходило, договір про реструктуризацію боргу не укладався, що слугувало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою щодо стягнення боргу за послуги з розподілу природного газу. Зважаючи на викладене, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" здійснено розрахунок 3 % річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони проведення таких нарахувань по дату звернення до Суду з даною позовною заявою. Таким чином, Відповідачу нараховано 3 % річних в сумі 56,40грн та витрати від інфляції в сумі 279,60 грн (розрахунок додається). Тому, загальна сума заборгованості з врахуванням 3 % річних, інфляційного збільшення становить 3303,30грн. З огляду на те, що споживач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, чим порушує виконання вимог договору в частині своєчасності та повноти виконання обов`язку в натурі, цивільне право Позивача підлягає судовому захисту в обраний Товариством спосіб. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послугу з розподілу природного газу в сумі 2967грн 30коп, за період з 01.10.2023 по 30.04.2025 та 3 % річних в сумі 56 грн 40 коп, інфляційне збільшення в сумі 279 грн 60 коп та понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 07.07.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відізвати позовну заяву, видану 19.06.2025 Тиврівським районним судом Вінницької області по справі № 145/761/25 за заявою ТОВ "Газорозподільні мережі України" про стягнення з нього на користь заявника заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 2967,30 грн. Стягнути з ТОВ "Газорозподільні мережі України" його витрати на сплату судового збору. Відзив на позовну заяву обґрунтовує тим, що за рішенням суду 17.09.2024 було отримано ухвалу про скасування судового наказу від 03.09.2024 про стягнення заборгованості за послугу розподілу газу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Не погоджуюсь з пред`явленим йому приватною компанією ТОВ «Газорозподільні мережі України» борговим зобов`язанням та оскаржує дану позовну заяву. Свою незгоду з позовною заявою та підстави для його скасування обгрунтовує наступним. В позовній заяві вказано що він частково сплачував кошти за отриману послугу розподілу газу. В цьому відображаються шахрайські дії зі сторони ТОВ «Газорозподільні мережі України», оскільки жодних платежів з його сторони за розподіл газу не було, для підтвердження додає виписки з банку за період з 20.03.2024 по 01.05.2024 (всі оплати комунальних послуг проводяться за допомогою додатку Приват24). Також просить звернути увагу, що у позовній заяві від 03 вересня 2024 року не було вказано жодної інформації про оплату за розподіл газу в квітні 2024 на суму 61.44 грн, що є підтвердженням того що жодних платежів з його боку не було. Для нарахування плати використовують кількість газових приладів, які не відповідають дійсності. В позовній заяві вказано що за адресою числяться дві газові плити чотирьох камфорних ПГ-4; два газових конвектора LVF-30, а в наявності плита газова ПГ-4 одна та один котел бездимохідний Термо 7,5 більше ніяких газових приладів немає, робочих проект газопостачання з 2004 року не змінювався . Не було б зайвим нагадати що в 2003-2004 році у селі Яришівка було проведено газифікацію. Було прокладено гілку середнього тиску від села Селище і локальну мережу по селі Яришівка. Весь об`єм робіт було виконано за рахунок жителів села з невеликою допомогою місцевого бюджету. В 2005 році по завершенню робіт всі газові комунікації було безоплатно передано державному підприємству «ВІННИЩЯГАЗ». Чому в момент передачі мережі на баланс ТОВ «Газорозподільні мережі України» їм не було виплачено компенсації, але на даний час вимагається сплата за експлуатацію газової труби. Відповідно статті 633 ЦКУ "Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться". Отже, відповідно цієї статті він мав би звернутися до Оператора ГРС про надання йому послуги розподілу природного газу. Однак він не звертався до Оператора ГРС, а тому типового договору між ним і Оператором ГРС не укладалося. Оператором введено його в оману, доказами якої є обставини викладені в цій позовній заяві. Договір виключає і обмежує відповідальність Оператора ГРС за порушення зобов`язання, адже не набрання чинності не зареєстрованих у Мінюсті постанов НКРЕКП створює ризик для споживача, коли в разі потреби Оператор ГРС може використати таку обставину в захисті саме його інтересів і претензії споживача будуть незадоволені та інші умови, явно обтяжливі для споживача, адже вартість розподілу, мало того що тариф не є чинним за відсутності реєстрації в Мінюсті, так він ще і сумарно є обтяжливим для споживача, тому що зростання тарифів, яке відбувається кожного року, а мінімальний прожитковий мінімум не тільки не критерію ООН (5,05 долара на добу, або біля 600 грн на місяць), а ще й не містить складової на оплату ЖКП. Також і заробітна плата споживача не зростала такими темпами як тарифи. Однак він, як споживач, не приєднався до Типового договору який є не прийнятними для нього. Зважаючи на викладені вище обставини, дана позовна заява про стягнення заборгованості не може бути застосована до нього. Даний відзив не відповідає вимогам ч. 2, 5 ст. 178 ЦПК України, оскільки не підписаний відповідачем, до нього не долучено доказів надсилання відзиву позивачу. 11.07.2025 на адресу суду від представника позивача Рибака В.В. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує на те, що відзив не підписаний відповідачем та до нього не долучено доказів надсилання його позивачу, а тому має бути повернутий відповідачу без розгляду. Крім цього, зазначає, що банківські виписки, долучені відповідачем до відзиву, стосуються іншої особи, а тому не можуть бути підтвердженням сплати чи несплати послуг з розподілу природного газу. Одночасно повідомляє, що сума в розмірі 61,44 грн була переведена попереднім суб`єктом ринку природного газу АТ "Оператор газорозподільчої системи "Вінницягаз" за заявою відповідача з особового рахунку № [NUMBER] як переплата за розподіл природного газу. Не заслуговують на увагу пояснення відповідача щодо невідповідності наявних і підключених газових приладів, оскільки нарахування за розподіл природного газу проводяться згідно обсягів природного газу за відповідний газовий рік, що були зафіксовані приладом обліку (газовим лічильником). Не заслуговують на увагу й твердження відповідача щодо газифікації села та обов`язку позивача сплачувати компенсацію, оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини, не встановлює такого обов`язку позивачу. Не варті уваги твердження відповідача про те, що він із заявою на укладення договору до ВФ ТОВ "ГРМУ" не звертався, а тому типовий договір між ним і позивачем не укладався, оскільки відповідачем споживається природний газ, із заявою про припинення газопостачання до будинку він не звертався. Не заслуговують на увагу і твердження відповідача в частині реєстрації нормативно-правових актів, зокрема Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання енергетики та комунальних послуг, оскільки рішення регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Враховуючи викладене позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі досліджених заяв по суті справи та доказів, які містяться в матеріалах справи. Постановою Національної комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг,від 26.12.2022 № 1839 зупинено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (код ЄДРПОУ 03338649) дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19 червня 2017 року № 811, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію (текст зазначеної постанови розміщений на офіційному веб-сайти НКРЕКП за посиланням:https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-vinnicyagaz). Постановою Національної комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг,від 26.12.2022 р. № 1839 (зі змінами внесеними, зокрема, Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1769) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Вінницької області видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (текст зазначеної постанови розміщений на офіційному веб-сайти НКРЕКП за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-tov-gazorozpodilni-merezhi-ukrayini). ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено на власному офіційному веб-сайті типовий договір розподілу природного газу, заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутових споживачів, інформаційний лист (для побутового споживача), тариф на послуги розподілу природного газу, інформацію про затвердження Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (посилання: https://vn.grmu.com.ua/ у розділі Важлива інформація"). Відповідно до Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 № 1777 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30 грудня 2022 року № 1944» ТОВ «Газорозподільні мережі України» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,76 грн. за 1 м куб. на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,112 грн. за 1 м куб. на місяць (з урахуванням ПДВ) (текст зазначеної\~постанови розміщений\~на офіційному\~веб-сайти\~НКРЕКП за\~посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-postanovi-nkrekp-vid-30-grudnya-2022-roku-1944-5 та офіційному сайті Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за посиланням https://vn.grmu.com.ua/ у підрозділі Нормативно-правові акти). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 866660230 від 09.04.2025 року гр. [PERSON] є власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] з 28.01.2011 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№3838, 28.12.2010, видане, Зданевич С.А., державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори (а.с. 19). Будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , є газифікованим об`єктом з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] та присвоєним ЕІС кодом № 56XM01C593223000 із встановленим приладом обліку споживання газу марки "Metrix 6G4" із серійним номером 1045654 (а.с. 12, 13, 17, 18, 46). Згідно довідки АТ «Вінницягаз» про фактичний обсяг споживання природного газу по о/р [NUMBER] , [PERSON] , [ADDRESS] , за період з жовтня 2021 р. до вересня 2022 р. було спожито 805,90 куб.м. природного газу, за період з жовтня 2022 р. до вересня 2023 р. було спожито 870,92 куб.м природного газу (а.с. 15). Згідно довідки ВФ ТОВ «ГРМУ» про фактичний обсяг споживання природного газу по о/р [NUMBER] , [PERSON] , [ADDRESS] , за період жовтня 2023 р. до вересня 2024 р. було спожито 1085,00 куб.м. природного газу (а.с. 16). Як зазначено в позовній заяві, з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п .6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, Заявником була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2023 року наступним чином: 805,90м.куб. х 2,112грн за 1м.куб./12міс. = 141,84 грн (щомісячна плата для Боржника в 2023 р.); протягом 2024 року наступним чином: 870,92м.куб. х 2,112грн за 1м.куб./12міс. = 153,28 грн (щомісячна плата для Боржника в 2024р.); протягом 2025 року наступним чином: 1 085,00х 2,112грн за 1м.куб./12міс. = 190,96 грн (щомісячна плата для Боржника в 2025р.) (а.с. 6). Відповідно до розрахунку заборгованості за розподілений природний газ по о/р [PERSON] № 0100214478 за адресою: [ADDRESS] , в період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року нараховано за послугу розподілу природного газу 3028,74 грн, сплачено 61,44 грн, заборгованість складає 2967,30 грн. Показник лічильника у зазначений період змінився з 6134,07 до 8059,00 куб. м. Загальний обсяг споживання у зазначений період 1988 куб.м (а.с. 12). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Вінницькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі\~України» по о/р [PERSON] № 0100214478 за адресою: [ADDRESS] , в період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року нараховано за послугу розподілу природного газу 3028,74 грн, сплачено 61,44 грн, заборгованість складає 2967,30 грн. Показник лічильника у зазначений період змінився з 6134,07 до 8059,00 куб. м. Загальний обсяг споживання у зазначений період 1988 куб.м. Оплата в розмірі 61,44 грн зазначена 26.04.2024 як перенесення АТ (а.с. 13). Згідно фотозображення приладу обліку споживання газу марки "Metrix 6G4" із серійним номером 1045654 від 16.12.2024 на ньому зафіксовано показник 07288,869 куб.м (а.с. 18). Згідно фотозображення приладу обліку споживання газу марки "Metrix 6G4" із серійним номером 1045654 від 14.03.2025 на ньому зафіксовано показник 07865,922 куб.м (а.с. 17). Відповідно до розрахунку відповідачу нараховано 3 % річних в сумі 56,40грн та витрати від інфляції в сумі 279,60 грн (а.с. 14). Надаючи правову оцінку дослідженим доказам та встановленим на їх підставі фактичним обставинам, суд, застосовуючи до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із\~статтею 634\~ЦК України\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до положень ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Правові засади функціонування ринку природного газ України визначає Закон України від 09.04.2015 № 329-VІІІ «Про ринок природного газу». Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG; розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; споживач фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних потреб, а не для продажу, або використання в якості сировини; побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) визначений як Оператор газорозподільної системи; замовником є фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох послуг, зокрема розподілу природного газу. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього\~Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави\~3\~розділу\~VІ\~цього\~Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в\~розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498\~(далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20, від 14 вересня 2022 у справі № 717/341/21, від 10 жовтня 2023 у справі № 339/221/20. Відповідно до частин 1 та 3 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з розподілу природного газу є оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти споживання споживача. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~37\~Закону про\~ринок газу\~оператор газорозподільної\~системи провадить\~діяльність з\~розподілу природного\~газу на\~підставі ліцензії,\~що видається\~Регулятором (Національна\~комісія,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~згідно пп.\~32\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону про\~ринок газу). Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правові норми ст. 525 ЦК України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння заміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання;3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Висновки суду. Судом установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, що здійснює розподіл природного газу споживачам в межах території Вінницької області на підставі ліцензії, виданої Постановою Регулятора від 26.12.2022 р. № 1839 (зі змінами внесеними, зокрема, Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1769), та є надавачем послуг з розподілу природного газу споживачам. Відповідач [PERSON] є власником будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке є газифікованим об`єктом з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] та присвоєним ЕІС кодом № 56XM01C593223000 із встановленим приладом обліку споживання газу марки "Metrix 6G4" із серійним номером 1045654. Відповідачем виконані умови для приєднання до договору розподілу природного газу, оскільки будинок відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи, що перебуває у користуванні позивача, в зв`язку з чим в автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків на нього відкритий особовий рахунок та в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу (довідки по особовому рахунку, фотозображення приладу обліку споживання природного газу). Відповідач із заявами до Оператора ГРМ про розірвання договору та припинення розподілу природного газу не звертався. Таким чином, відповідач шляхом вчинення дій приєднався до Типового договору розподілу природного газу, оскільки споживає природний газ, про що свідчить зростаюча зміна показника лічильника, що відповідачем не заперечується. Відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування доводів позивача щодо об`єму спожитого природнього газу, який взято для розрахунку розподілу природного газу, розміру нарахованої вартості послуги, не обґрунтовано в чому його неправильність, не надано на його спростування чи підтвердження його неправильності жодних доказів. Тобто, відповідачем не спростовано наявність між ним, як побутовим споживачем природного газу, та ТОВ «Газорозподільні мережі України» договірних відносин, надання позивачем послуги з фізичної доставки та розподілу природного газу до об`єкта побутового споживача та виникнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі. Отже, установивши, що оператором газорозподільної системи на території Вінницької області на підставі відповідної ліцензії є Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», а [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] та присвоєно ЕІС код № 56XM01C593223000 і який фактично споживає природний газ, суд дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Акцептування відповідачем договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема шляхом щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за умовами Типового договору розподілу природного газу виконав в повному обсязі, натомість відповідач своїх зобов`язань з оплати вартості послуги розподілу природного газу не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року в розмірі 2967,30 грн, з розрахунком якої суд погоджується. При цьому, хоч і поданий відповідачем відзив не відповідає вимогам ЦПК України, суд вважає звернути увагу відповідача на те, що викладені ним заперечення щодо неприєднання до умов Типового договору розподілу природного газу спростовуються фактами, встановленими судом, та які наведено у цьому рішенні. Зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов`язань, позивачем здійснено розрахунок 3 % річних та інфляційного збільшення від простроченої суми за період з моменту скасування Урядом заборони такого нарахування по дату звернення до суду із даною позовною заявою. Враховуючи те, що постановою КМУ від 29.12.2023 р. №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово комунальних послуг» внесено зміни до пункту 1 постанови КМУ від 05.03.2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та скасовано заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням у разі їх несплати, по всій території України, за винятком тих домоволодінь, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до визначеного Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій переліку, суд, перевіривши відповідний розрахунок погоджується із ним. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є обгрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved