Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач АТ «Сенс Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги банк мотивував тим, що 10.07.2020 року відповідач уклала з банком угоду про надання споживчого кредиту № 500835086, згідно якої отримала кредит. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.10.2024 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 276296,98 грн., з яких: 168613,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 107683,96 грн. заборгованість по відсотках, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 14.03.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.06.2025 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду повторно не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не надала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 10.07.2020 року відповідач [PERSON] підписала угоду з АТ "Сенс Банк" про надання споживчого кредиту № 500835086, згідно якої отримала кредит у\~\~розмірі 288542,47 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 32,00 % річних. Як вбачається з матеріалів справи, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 288542,47 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3540464 від 13.07.2020 року. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 30.10.2024 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 276296,98 грн., з яких: 168613,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 107683,96 грн. заборгованість по відсотках. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування банку АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк", а також внесені зміни до Статуту АТ "Альфа-Банк" шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". 09.05.2024 року на адресу відповідача [PERSON] представником АТ "Сенс Банк" було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ст.1056 ЦК України визначено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, згідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3315,56 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22289,31 грн.

Outcome: approved