Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у квітні 2025 року від представника позивача Грибанова Дениса В`ячеславовича надійшла зазначена позовна заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути із [PERSON] заборгованість за Договором позики № 4626875 у розмірі 37 250 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимоги позивач зазначив, що згідно з відповідними договорами факторингу до нього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , яка утворилась внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором позики № 4626875, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість у розмірі 37 250 грн, з яких: 10\~000 грн основна сума заборгованості; 27 350 грн заборгованість за відсотками. Згідно з умовами договору позики відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредити у строки, визначені цим договором. Суд ухвалою від 17 січня 2025 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копію ухвали від 05 травня 2025 року та копію позовної заяви з додатками направлялась відповідач отримав, що підтверджується поштовим відправленням № 0610251500781. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Суд встановив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 14 вересня 2023 року укладений Договір позики № 4626875, підписаний електронним підписом позичальника у формі одноразового ідентифікатора: 36GqbKy4zi, відповідно до якого, [PERSON] отримав у кредит 10 000 грн, строком на 19 днів, дата повернення кредиту 03 жовтня 2023 року. Кошти надані у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Між первісним кредитором та позивачем, укладений Договір факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 та Додаткова угода № 2 від 28 липня 2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 й Додаткова угода № 20 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21, згідно з якими до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 4626875 у розмірі 37\~250 грн, з яких: 10 000 грн основана сума боргу; 27 250 грн заборгованість за відсотками (Акт прийому передачі Реєстру Боржників № 19 від 27 лютого 2024 року за Договором факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21; витяг з Реєстру боржників № 19 від 27.02.2024). Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства ( стаття 526 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України). За статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 1048 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статтею 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18. Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановив суд, за умовами Договором позики від 14 вересня 2023 року № 4626875 загальна сума кредиту складає 10 000 грн, строк кредиту 19 днів до 03 жовтня 2023 року, з процентами 4 750 грн. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором за 19 днів до 03 жовтня 2023 року. Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики № 4626875 обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є невід`ємною частиною договору, зазначено розмір кредиту з урахуванням процентів яку необхідно сплатити відповідачем складає 14 750 грн. Нарахування та стягнення процентів за користування кредитами поза визначеними строками суперечить зазначеним вимогам Цивільного кодексу України та висновкам Верховного Суду. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача 14\~750 грн, з яких: 10\~000 грн основна сума боргу та 4\~750 грн проценти за користування кредитом. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволених вимог із [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 1 199 грн у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial