Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2024 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення заборгованості по аліментам, пені та 3 % річних, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у загальному розмірі 105677,14 грн. та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що мотивує тим, що 08.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками щодо визначення місця проживання та утримання дитини. Зазначила, що відповідно до п. 1.5. Договору крім сплати аліментів зазначених в пункті 1.4. даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (хвороба, каліцтво, дитячий табір) (з врахуванням витрат на проїзд, проживання та харчування), відпочинок (по Україні або за кордоном з урахуванням витрат на проїзд, проживання), розвиток дитини, навчання з репетиторами, сплата за навчання та харчування у закладі де навчається дитина, відвідування дитячих гуртків, сплачувати за комунальні послуги за місцем проживання дитини, проїзд до навчання. У випадку навчання дитини в іншому навчальному закладі, Батько сплачує додаткові аліменти до закінчення навчання дитини. Батько відшкодовує додаткові витрати матері, у момент їх виникнення. Вказала, що позивачем 18.10.2024 року було направлено на адресу відповідача - батька дитини вимогу про сплату боргу, у зв?язку із невиконанням істотних умов Договору. Зокрема, в порушення умов п. 1.5. договору, не сплачувались комунальні послуги за місцем проживання дитини, витрати щодо оплати святкування дня народження дитини ( п. 3.7.4. договору), витрати за відпочинок дитини ( за кордоном з урахуванням витрат на проїзд, проживання). Враховуючи що відповідач не виконує умови договору між батьками щодо визначення місця проживання та утримання дитини від 08.07.2024 року, просить в судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 105677,14 грн. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2024 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позов є безпідставним. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] ( т.1 а.с. 126). 08.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками щодо визначення місця проживання та утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тавтєлєвим А.В. ( т. 1 а.с. 15-18). Відповідно до п. 1.5 договору, крім сплати аліментів зазначених в пункті 1.4. даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (хвороба, каліцтво, дитячий табір) (з врахуванням витрат на проїзд, проживання та харчування), відпочинок (по Україні або за кордоном з урахуванням витрат на проїзд, проживання), розвиток дитини, навчання з репетиторами, сплата за навчання та харчування у закладі де навчається дитина, відвідування дитячих гуртків, сплачувати за комунальні послуги за місцем проживання дитини, проїзд до навчання. У випадку навчання дитини в іншому навчальному закладі, Батько сплачує додаткові аліменти до закінчення навчання дитини. Батько відшкодовує додаткові витрати матері, у момент їх виникнення. Відповідно до п. 3.7.4. договору, батьки зобов`язуються спільно сплачувати святкування дня народження дитини в дитячому клубі, кафе, ресторані або іншому закладі відпочинку. Відповідно до п. 4.3 договору, одностороння відмова від виконання договору або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до п. 4.6 договору, відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2024 року та 20.01.2025 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем було направлено вимогу про сплату боргу у загальному розмірі 90149,25 грн. (т. 1 а.с. 32-34, 137-138). На підтвердження позовних вимог, позивачем було надано квитанції з призначенням платежу ( абонен. обслуговування (ТЕ) пр-т Берестейський 121Б, кв. 196 ( КПВОК «Київтеплоенерго», ПрАТ АТ «Київводоканал», оплата за послуги «Доступ в інтернет - SIMNET», оплата внесків ОСББ, оплата електроенергії ТОВ «Київські енергетичні послуги» ( т. 1 а.с. 36-58, 141-165), квитанції про переказ особистих коштів на проїзд до школи [PERSON] , обіди в школі, покупку книжок (т. 1 а.с.60-64, 166-170, 174), акт виконаних робіт № 14744222 від 09.07.2024 року щодо сплати витрат за консультацію лікаря ортодонта), квитанції щодо придбання продуктів харчування (т. 1 а.с. 65-69), квитанцію про купівлю речей (куртки) вартість 10635,00 грн. (т. 1 а.с. 171), квитанцію про сплату за пробний урок англійської мови (т. 1 а.с. 172), квитанцію про купівлю ліків (т. 1 а.с. 173), квитанцію про оплату послуг за договором № 803241226123 від 03.01.2025 року (т. 1 а.с. 175)., квитанцію про сплату коштів за перевезення (т. 1 а.с. 176-185), квитанцію про сплату за договором-доручення бронювання туристичних послуг № 63760 від 25.11.2024 року (т. 1 а.с. 186-187), договір медичного страхування для виїзду за кордон (т.1 а.с. 188-201), авіаквитки ( т.1 а.с. 202-204), договір № 803241226123 від 03.01.2025 року щодо надання послуг з репетиторства ( т.1 а.с. 205-207). З поданого представником відповідача відзиву вбачається, що відповідачем виконуються умови п. 1.4 договору, про що свідчать надані суду квитанції від 03.07.2024 року, 01.08.2024 року, 02.09.2024 року, 01.10.2024 року, 02.11.2024 року, 03.12.2024 року, 01.01.2025 року ( т. 1 а.с. 98-104). Крім того, відповідачем здійснюється поповнення мобільного телефону доньки [PERSON] про що свідчать квитанції від 04.08.2024 року, 01.09.2024 року, 25.09.2024 року, 25.10.2024 року, 23.11.2024 року, 19.12.2024 року( т.1 а.с. 89-94). Окрім того, відповідачем на рахунок доньки [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 5200,00 грн., про що свідчать квитанції від 24.12.2024 року, 01.01.2025 року ( т.1 а.с. 95-96). Крім того, як вбачається з квитанції від 01.11.2024 року відповідачем було здійснено переказ коштів додаткових витрат на дитину за консультацію у ортодонта у розмірі 605,00 грн. ( т. 1 а.с. 97). Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки у відношенні до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі, б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками, в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там), г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Суд приймає до уваги надані позивачкою докази сплати 47729,00 грн. вартості туру в Єгипет на двох осіб, що свідчить про оздоровлення дитини. Враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, те, що вартість туру сплачена за двох осіб, тому частка туру дитини становить 23864,50 грн., у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню 50%, що становить 11932 грн. 25 коп. Верховний Суд в постанові від 12.12.2019 року у справі №756/4947/17-ц, зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Отже, суди задовольняють позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини лише у разі, якщо такі витрати підтверджені належним чином, згідно до Постанови КЦС ВС від 22.05.2019 № 201/15248/16-ц 61-4862св18: необхідно докласти в якості доказів висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів, навіть копію медичної картки дитини, рецепти лікарів та їх рекомендації, довідки, чеки, рахунки, проїзні документи і т.ін; довідку з відповідної організації про період відвідування дитиною спортивних занять та їх вартість, квитанцію про оплату цих послуг, грамоти, відзнаки, що свідчать про успіхи дитини і т.ін.; важливо обґрунтувати саме розмір необхідних витрат, оскільки їх вартість може значною мірою варіюватись. В даному випадку суду необхідно надати максимально обґрунтовану суму вартості того ж самого лікування, навчання, купівлі інструменту тощо. Суд погоджується з доводами відповідача, що надані позивачкою докази не підтверджують понесення позивачкою додаткових витрат на дитину, а платіжні квитанції за комунальні послуги сплачені позивачкою не визначають за яку кількість осіб сплачені комунальні послуги, адреса за якою сплачені комунальні послуги і адреса реєстрації і проживання дитини не співпадають. Таким чином судом не встановлено умисного ухилення від виконання умов укладеного договору відповідачем [PERSON] у зв`язку з чим підстави для розірвання договору відсутні. Будь-яких інших доказів, які б могли підтвердити обставини викладені позивачем у поданій позовній заяві, позивачем у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України не подано. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У статті 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що оскільки позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України щодо невиконання відповідачем умов договору та несплати додаткових витрат на дитину в розумінні Сімейного кодексу України, тому позовні вимоги в частині розірвання договору між батьками щодо визначення місця проживання та утримання дитини від 08.07.2024 року не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості, пені та 3 % річних, то позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача вартості туру в Єгипет у розмірі 11932 грн. 25 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial