Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Описова частина Стислий виклад позиції позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 64857,25 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі -\~ТОВ «Маніфою») та [PERSON] було укладено договір позики № 7728116. 21 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] був укладений договір позики № 73475448. 20 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі - ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 119428-08/2024. 14 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аветус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8186476. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло ста стало новим кредитором у зобов`язанні. Відповідачка свого зобов`язання не виконала, жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки кредиторів не здійснила, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 64857,25 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Варгаракі С.М. Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2025 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно, роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана ухвала суду була направлена відповідачці за зареєстрованим місцем проживання та вручена відповідачці 03 листопада 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Таким чином, днем вручення відповідачці ухвали суду є 03 листопада 2025 року, відповідно відповідачка мала право подати відзив на позов до 18 листопада 2025 року, однак станом на 18 листопада 2025 року відзив на позов до суду не надійшов. Водночас, частиною 1 статті 275 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд зазначає, що формальне дотримання 60-денного строку не може обмежувати права сторін на подання процесуальних документів та захист, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення. У відповідності до статті 178 ЦПК України, відповідачка не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд, у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим, відповідно до частини 2\~статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Позиція суду Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 23 липня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики № 7728116, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» надало відповідачці [PERSON] позику у безготівковій формі шляхом перерахування за банківський рахунок позичальника у розмірі 5000 грн зі сплатою акційної процентної ставки фіксованої у розмірі 0,01000 % на день, базової процентної ставки фіксованої у розмірі 1,50000 % на день, основної процентної ставки фіксованої у розмірі 1,50000 % на день строком до 10 жовтня 2024 року (а.с. 10-15). Договір відповідачка підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Також, відповідачкою було підписано розрахунок за договором позики та графік обов`язкових платежів, паспорт позики (а.с. 15 зворот-16, 16 зворот-17, 18-20). Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2782_241213102300 від 13 грудня 2024 року, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 23 липня 2024 року у сумі 5000 грн маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 460731793, призначення платежу: зарахування 5000 грн на картку [NUMBER] (а.с. 21). 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло (а.с. 22-24). Позивачем надана суду додаткова угода № 10 від 11 грудня до договір факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року (а.с. 25). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 9 від 11 грудня 2024 року, витягом з реєстру боржників № 9 від 11 грудня 2024 року позивач набув право грошової вимоги за договором позики № 7728116 до відповідачки [PERSON] в сумі 13482,25 грн (а.с. 26, 28). 21 вересня 2024 року між ТОВ «1 БАНК» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73475448, відповідно до якого ТОВ «1 БАНК» надало відповідачці [PERSON] кредит у безготівковій формі шляхом перерахування за банківський рахунок позичальниці у розмірі 9000 грн строком на 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,225 % в день, комісії за надання позики у розмірі 15,00 % від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 1350 грн) (а.с. 34-38). Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договору позики загальна вартість кредиту становила 10957 грн (а.с. 38 зворот - 39). Зазначений договір позики, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 42-44). Позивачем також надані суду додаткові угоди до договору факторингу (а.с. 45, 46, 47). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників № 44 від 21 лютого 2025 року, витягу з реєстру боржників № 44 від 21 лютого 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором позики № 73475448 на суму 15331,50 грн (а.с. 48, 50). 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 19428-08/2024 (а.с. 60-63), відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачці кредит у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки у розмірі 6000 грн зі сплатою відсотків 0,99 % в день строком на 120 днів. Договір про надання фінансового кредиту, графік платежів (а.с. 64), паспорт споживчого кредиту (а.с. 65-66) відповідачка підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250423100824 від 23 квітня 2025 року, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 20 серпня 2024 року у сумі 6000 грн маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 486093062, призначення платежу: зарахування 6000 грн на картку [NUMBER] (а.с. 67). 24 грудня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло (а.с. 70-72). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 24 грудня 2024 року, витягом з реєстру боржників від 24 грудня 2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 19428-08/2024 від 20 серпня 2024 року у розмірі 23880 грн (а.с. 73, 75). 14 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 818676 (а.с. 78-87), відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці кредит у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки у розмірі 2700 грн, строком на 350 днів. Договір про надання споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 87 зворот-88, 89-90). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 2700 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК «Пейтек Україна» (а.с. 91). 24 квітня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24042025, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 92-94). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 24 квітня 2025 року, витягу з реєстру боржників від 24 квітня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором № 8186476 на суму 12163,50 грн (а.с. 95, 97). В порушення умов зазначених договорів [PERSON] , відповідачка у справі, взяті на себе зобов`язання не виконувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором № 7728116 від 23 липня 2024 року, яка згідно з розрахунком станом на 11 грудня 2024 року з урахуванням суми заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками склала загальну суму 13482,25 грн. (а.с. 29), за кредитним договором № 73475448 від 21 вересня 2024 року станом на 21 лютого 2025 року 15331,50 грн. (а.с. 51-53), за договором про надання фінансового кредиту № 19428-08/2024 від 20 серпня 2024 року - 23880 грн. (а.с. 68), за договором про надання споживчого кредиту № 818676 від 14 серпня 2024 року 12163,50 грн (а.с. 98-103). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачкою з однієї сторони та ТОВ «Маніфою», ТОВ «1 БАНК», ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «Авентус Україна», з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладених між ними договорів в електронній формі. Згідно з розрахунками заборгованості, наданих позивачем, заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 7728116 від 23 липня 2024 року, яка згідно з розрахунком станом на 11 грудня 2024 року з урахуванням суми заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками склала загальну суму 13482,25 грн. (а.с. 29), за кредитним договором № 73475448 від 21 вересня 2024 року станом на 21 лютого 2025 року 15331,50 грн. (а.с. 51-53), за договором про надання фінансового кредиту № 19428-08/2024 від 20 серпня 2024 року - 23880 грн. (а.с. 68), за договором про надання споживчого кредиту № 818676 від 14 серпня 2024 року 12163,50 грн. Даних про те, що відповідачкою були повернуті кошти за вказаними кредитними договорами, матеріали справи не містять. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного статями 12, 81 ЦПК України, відповідачка не надала свій контррозрахунок боргу за кредитними договорами та не надала жодних доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості за кредитами. Щодо відступлення права вимоги У частині 1 статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У матеріалах справи наявні належним чином завірені копії івфакторингу, акти прийому-передачі реєстрів боржників, витяги з реєстрів боржників. Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12). Таким чином, вищевказане свідчить про належне укладення між ТОВ «Маніфою», ТОВ «1 БАНК», ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договорів факторингу та перехід прав вимоги за кредитними договорами. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачка [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів за кредитними договорами, укладених в електронній формі, право вимоги за даними договорами на підставі договорів факторингу перейшло до позивача, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за даними договорами. Щодо розподілу судових витрат У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3028 грн, сплаченого позивачем при звернені з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією (а.с. 1). На підставі статей 11, 509, 512, 513, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved