Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідно до Положення про Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08.02.2023 року № 1099-VIII, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування». [PERSON] , [INFO] , за допомогою електронної форми мобільного додатку Єдиного державного веб-порталу електронних послуг Дія 22.12.2022 року зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] та отримувала допомогу на проживання у період із 01.12.2022 року по 31.05.2023 року. За результатами перевірки, проведеної Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби в Одеській області виявлено подвійну виплату допомоги на [PERSON] за різними справами, діючими одночасно в управліннях м. Одеси, відкритими на [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . Допомогу [PERSON] призначено та виплачено за період із 01.07.2022 року по 31.07.2023 року у розмірі 4000,00 грн. за його заявою від 13.07.2022 року, яку було подано ним особисто до управління соціального захисту в Приморському районі м. Одеси, та до якої включено [PERSON] . Відповідно до п. 7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 року, під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу або уповноважена особа територіальної громади/центру надання адміністративних послуг інформує внутрішньо переміщену особу, яка береться на облік, про обов`язок повідомити про зміну місця проживання уповноваженому органу за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. Так, 13.07.2022 року під час подання заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] була проінформована спеціалістами Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про обов`язок повідомити про зміну місця проживання. Проте, відповідачка не повідомила про зміну такого. Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову заборгованість відповідачки за надміру виплаченої допомоги не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] надміру виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 12000,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - Трусова Ю.В. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем проживання відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи за відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до Положення про Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08.02.2023 року № 1099-VIII, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування». Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за допомогою електронної форми мобільного додатку Єдиного державного веб-порталу електронних послуг Дія 22.12.2022 року зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] та отримувала допомогу на проживання у період із 01.12.2022 року по 31.05.2023 року. За результатами перевірки, проведеної Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби в Одеській області виявлено подвійну виплату допомоги на [PERSON] за різними справами, діючими одночасно в управліннях м. Одеси, відкритими на [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . Допомогу [PERSON] призначено та виплачено за період із 01.07.2022 року по 31.07.2023 року у розмірі 4000,00 грн. за його заявою від 13.07.2022 року, яку було подано ним особисто до управління соціального захисту в Приморському районі м. Одеси, та до якої включено [PERSON] . Відповідно до п. 7 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 року, під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу або уповноважена особа територіальної громади/центру надання адміністративних послуг інформує внутрішньо переміщену особу, яка береться на облік, про обов`язок повідомити про зміну місця проживання уповноваженому органу за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. Так, 13.07.2022 року під час подання заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] була проінформована спеціалістами Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про обов`язок повідомити про зміну місця проживання. Проте, відповідачка не повідомила про зміну такого. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із неповідомленням [PERSON] про зміну місця проживання останньої їй було надміру виплачені кошти за період із 01.12.2022 року по 31.05.2023 року. Згідно приписів п. 4 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Пунктом 29 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою КМУ № 332 від 20.03.2022 року встановлено, що у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30-ти робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості), засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідачку було повідомлено про необхідність повернення надміру виплаченої допомоги Viber листом-повідомленням № 20.08-17/85 від 29.02.2025 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного листа. Однак, така вимога залишена без відповідного реагування зі сторони відповідачки. Таким чином, заборгованість відповідачки складає 12000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача. Відповідачкою [PERSON] вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було. Згідно із ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язання повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно висновків, які викладені у постанові Верховного Суду України Верховного суду України від 02.07.2014 № 6- 91цс14, за змістом частини першої ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті соціальної допомоги, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть особи, які звернулись за призначенням тимчасової допомоги. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved