Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

02 жовтня 2025 року представник позивачки, через систему «Електронний суд», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 січня 2013 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №55. Від спільного шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У зв`язку зі складними сімейними відносинами між сторонами, різними поглядами на життя, з 18 вересня 2025 року позивачка разом із неповнолітньою дитиною мешкають окремо в м. Львів. При цьому, питання щодо утримання спільної неповнолітньої дитини з відповідачем не було вирішено. Відповідач приймав участь в утриманні спільної неповнолітньої дитини, однак, наразі, виникають труднощі у належному фінансовому забезпеченні дитини відповідачем, а тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, являючись батьком єдиної неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. За наведених обставин позов просить задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, представник подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, на поштову адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами ознайомлений та не заперечує проти їх задоволення. Розгляд справи просить проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.01.2013 року, актовий запис 55 ( а.с.16). В шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). Дочка на даний час проживає з позивачкою. Сторони довідок про свої доходи суду не надали, але відповідач позовні вимоги визнав. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання та факт визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 13 жовтня 2025 року. Щодо витрати на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом частин 3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 17.09.2025 року, та попередній розрахунок судових витрат на суму 4000 грн. (а.с.17). Враховуючи вище наведене та те, що відповідач визнав позов ще до першого судового засідання, суд проходить до переконання про стягнення із нього на користь позивача 2000 грн., витрат на правову допомогу Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, враховуючи заяву про визнання позову подану до початку розгляду справи, із відповідача підлягаю стягнення 50% встановленого розміру судового збору. Тому з відповідача слід стягнути 605 гривень 60 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved