Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач ТОВ "СВЕА ФІНАНС" звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що 01.10.2019 року між АТ "Ідея банк" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №М01.00501.005766110. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 73650,00 грн для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяці. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 16,99% річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ "Ідея Банк" свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року АТ "Ідея Банк" і ТОВ "Свеа фінанс" (попередня назва "Росвен інвест Україна") було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. АТ "Ідея Банк" відступило свої права вимоги, а ТОВ "Свеа фінанс" набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ "Ідея банк", визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за договором факторингу ТОВ "Свеа фінанс" було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ "Ідея Банк" за договором №М01.00501.005766110 від 01.10.2019 року. Позичальником було порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає 166937,55 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 72062,11 грн; заборгованість за відсотками 38901,44 грн; заборгованість за іншими процентними платежами 55974,00 грн.\~Посилаючись на вказані обставини, представник позивача був змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, представник відповідача Молодчин В.П. надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, у задоволені позову прохав відмовити у зв`язку із необґрунтованістю та з підстав пропуску строку позовної давності. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 01.10.2019 року між АТ "Ідея банк" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №М01.00501.005766110. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 73650,00 грн для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяці. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 16,99% річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ "Ідея Банк" свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року АТ "Ідея Банк" і ТОВ "Свеа фінанс" (попередня назва "Росвен інвест Україна") було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. АТ "Ідея Банк" відступило свої права вимоги, а ТОВ "Свеа фінанс" набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ "Ідея банк", визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за договором факторингу ТОВ "Свеа фінанс" було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ "Ідея Банк" за договором №М01.00501.005766110 від 01.10.2019 року. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Позичальником було порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає 166937,55 грн, з яких: - заборгованість за основним боргом 72062,11 грн; - заборгованість за відсотками 38901,44 грн; - заборгованість за іншими процентними платежами 55974,00 грн. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму, вказану судом вище. Згідно ст. ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін. Статтями 1054 та 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, так як вони підтверджуються зібраними по справі та дослідженими судом письмовими доказами, про які судом зазначено вище. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідачем не надано. Отже, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. Ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є самостійною підставою для відмови у позові. Як видно із матеріалів справи та умов, на яких було складено договір від 01 жовтня 2019 року, відповідач зобов`язався погасити отримані кошти в якості кредиту протягом 36 місяців до 01 жовтня 2022 року. Після настання цієї дати, з урахування наявного невиконаного позичальником зобов`язання по поверненню кредиту, позивач мав протягом трьох років звернутись за захистом своїх прав до суду. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій в зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, згідно якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався до 30.06.2023 року. Відповідно до п. 19 Перехідних положень Цивільного кодексу України (станом на 03 вересня 2022 року) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Законом від 14 травня 2025 року №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» відновлені строки позовної давності з 04 вересня 2025 року. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі позивачем не пропущено. Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved