Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що 31 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №513976536. Зазначає, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Фінансова компанія «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, а в подальшому укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії даного Договору факторингу, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «ФК «Таліон плюс» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №513976536. Далі, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №30/1023-01, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №513976536. Крім того, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №513976536. Зауважує, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Кредитним договором №513976536, станом на день подання позовної заяви становить 51 501.50 грн., з яких: 14 500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 37 001.50 грн. заборгованість по несплаченим ідсоткам за користування кредитом. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за вищевказаним Кредитним договором на суму 51 501.50 грн. та понесені судові витрати з правовою допомогою. Не погоджуючись із позовними вимогами, представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Вказує, що з позовної заяви вбачається, що право вимоги до [PERSON] переходило тричі: від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал». Наголошує, що по своїй суті додаткові угоди не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до відповідача у даній справі за кредитним договором №513976536, який укладений 31 травня 2021 року. Вказує, що на момент укладення першого Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Право майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначене, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не існувало та сторони не могли передбачити, що 31.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе спірний кредитний договір з відповідачем. Також матеріали справи не містять доказів проведеної оплати по договорах факторингу. Додатково зазначає про необґрунтованість витрат на правову допомогу. Тому, у задоволенні позову просив відмовити. 18.09.2025 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого представник позивача вказує, що 03.08.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №145 до Договору Факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), TОB «Таліон плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 33 159,00 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Зазначає, що реєстр прав вимоги до договору факторингу від №28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір №513976536 від 31.05.2021, укладено 03.08.2021, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не було майбутнім, як помилково вважає Відповідач. Також аналогічним чином до були укладені інші договори факторингу, відповідно до умов яких до позивача перейшло вимоги до відповідача, у зв`язку з чим просила позовні вимоги задоволити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому згідно прохальної частини позовної заяви просить у випадку неявки представника у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, згідно поданих представником [PERSON] відзиву та заперечень у задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №513976536 на суму 14 500 гривень. Далі, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. Також ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали ряд додаткових угод, а саме №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2024, якими продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. Тобто, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії. В подальшому, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №30/1023-01, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №513976536. Крім того, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №513976536. За такого, суд відхиляє твердження сторони відповідача про те, що ТОВ «Юніт Капітал» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №513976536 від 31.05.2021 року на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», та що наступні переходи прав вимоги, які є похідними і не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості [PERSON] по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Договором №513976536, станом на 25.06.2025 становить 51 501.50 грн., з яких: 14 500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 37 001.5 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Отже, ТОВ «Юніт Капітал», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості за вищевказаним кредитним договором на суму 51 501.5 грн., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. (постанова Закарпатського апеляційного суду від 30.09.2025 по справі №308/16799/24). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за вищевказаним Договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивач просить стягнути з відповідача 7 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними доказами заявлену суму заявлених витрат на правову допомогу, а тому така вимога до задоволення не підлягає. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial