Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

20 травня 2024 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про визнання померлою [PERSON] 1926 р.н. Ухвалою від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. 12 листопада 2024 року провадження у справі зупинено до вступу в справу правонаступника заявника [PERSON] . Ухвалою судді від 02 червня 2025 року відновлено провадження у справі. 18 серпня 2025 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі правонаступника заявника [PERSON] . Стислий виклад позиції заявника. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] та сином померлого [PERSON] , який звернувся до суду. До листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS] , проте на початку листопада 1993 року [PERSON] , пішла із дому у невідомому напрямку та більше не повернулася. З того часу жодна інформація щодо місця перебування та будь-яких подій у житті [PERSON] заявнику не надходила. Самостійні пошуки [PERSON] та за допомогою правоохоронних органів не дали результатів, місце її перебування встановити не вдалося. Отже, протягом тридцяти років жодні відомості щодо [PERSON] відсутні, а тому заявник змушений звернутися до суду із заявою про оголошення її померлою, оскільки встановлення даного факту необхідне для оформлення спадкових прав на майно [PERSON] . Представники заявника у судовому засіданні підтримали вимоги позову, просили його задовільнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Фактичні обставини встановлені судом. Факт родинного зв`язку заявника та померлого підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] записаний батьком [PERSON] . Згідно з довідкою заст. начальника Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області полковника міліції Кузьменка В. від 10.08.2006 [PERSON] звертався до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за фактом того, що на початку листопада 1993 року пішла з дому [PERSON] 1926 р.н., з якою вони спільно проживали. Матеріал зареєстровано в ЖРЗСП Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за номером 2377 від 01.04.1994. У відкритті кримінальної справи відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК України. Відповідно до інформаційної довідки №44041/06.9-44 від 08.08.2024 Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актового запису про смерть [PERSON] 1926 року народження не виявлено. Відповіддю ГУ ДПС у Дніпропетровській області №39075/5/04-36-12-04-04 від 23.08.2024 повідомлено, що станом на 21.08.2024 в інформаційно-комунікаційних системах ДПС України громадянка [PERSON] не ідентифікована серед платників податків самозайнятих осіб, що перебувають на обліку у податкових органах в межах Дніпропетровської області. Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України №19-75988/18/24-вих від 01.11.2024 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасовою окупованою територією громадянкою України [PERSON] у період часу з 08.11.2017 року по теперішній час (01.11.2024) в Базі даних не виявлено. Допитані в ході судового розгляду свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що проживають по сусідству із заявником вже 20 років. Знають, що в сім`ї [PERSON] хтось зник та перебуває у розшуку. [PERSON] не знають і ніколи не бачили. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для реалізації спадкових прав [PERSON] на 1/3 житлового будинку з будівлями та спорудами, що є приналежними до нього за адресою у [ADDRESS] , що належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] в реєстровій книзі №531 від 17.04.1990 р. Норми права застосовані судом. Згідно ч.ч.1,2ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу про оголошення фізичної особи померлою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. У п. 13Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його можливої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Відповідно до норм ч. 1ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Висновки суду. У ході судового розгляду було достовірно встановлено, що [PERSON] за місцем свого постійного проживання у місті Дніпро відсутня з листопада 1993 року, що підтверджується матеріалами перевірки Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС. При цьому тривалість її відсутності значно перевищує передбачений статтею 46 Цивільного кодексу України трирічний строк. Проведені заходи щодо отримання відомостей про місцеперебування особи через органи державної реєстрації актів цивільного стану, податкову службу та прикордонний контроль дали негативний результат. Це у сукупності з показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт тривалого розшуку особи та відсутність будь-якої інформації про неї протягом останніх десятиліть, дозволяє суду зробити вірогідне припущення про смерть особи. Додатковим чинником для такого висновку є похилий вік [PERSON] , оскільки станом на час розгляду справи їй мало б виповнитися 98 років. Встановлення даного юридичного факту є необхідним для реалізації [PERSON] майнових прав на спадкування частки житлового будинку по [ADDRESS] . Це повністю відповідає меті окремого провадження згідно зі статтею 293 ЦПК України щодо усунення правової невизначеності у майнових та особистих немайнових відносинах. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе оголосити [PERSON] померлою, визначивши днем її смерті день набрання даним рішенням суду законної сили. Згідно зі статтею 47 ЦК України, таке рішення тягне за собою правові наслідки, тотожні фізичній смерті особи, та забезпечує заявнику можливість належного захисту його законних інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved