Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

12.11.2024 позивач звернулася до суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління\~ Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, який обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті її племінника [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] на праві власності належала 1/12 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; 5/12 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , які він фактично прийняв, але юридично не оформив після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] ; 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю арешту, накладеного на все нерухоме майно спадкодавця. З метою звільнення майна з-під арешту позивач звернулася до Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривий Ріг з відповідною заявою, проте отримала відповідь, в якій зазначено, що у державного виконавця відсутні підстави зняття арешту з майна, оскільки матеріали виконавчого провадження відповідно до п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» знищені за закінченням терміну зберігання. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить зняти арешт зі спадкового майна, належного [PERSON] . На підставі ухвали суду від 19.12.2024 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. На підставі ухвали суду від 30.06.2025 залучено до участі у справі в якості відповідача [PERSON] , виключивши зі статусу відповідачів Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), витребувано письмові докази у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 18.01.2021 (РФ), свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] від 10.08.1984, свідоцтвом про одруження позивача серії [NUMBER] . За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.02.1987, свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1998, зареєстрованого в реєстрі за №2-7686 належала 1/12 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; 5/12 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , які він фактично прийняв, але юридично не оформив після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] ; 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . На підставі постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Донцової Н.Ю. від 14.10.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з наявністю арешту на майно спадкодавця. Згідно з відповіддю Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №112077 від 01.11.2024 вбачається, що відповідно до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно [PERSON] було зареєстровано обтяження: 15.05.2008 №7188769 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Центрально-Міським ВДВС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області №АЕ 958935 від 22.04.2008. Відповідно до п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Для вирішення питання про зняття арешту з майна слід звернутися до суду. Крім цього, з постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2007 слідує, що у провадженні суду перебувала кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України та на підставі вказаної постанови суду накладено арешт на 1/12 частку квартири [ADDRESS] . Потерпілою у кримінальній справі є [PERSON] . Аналізуючи норми права на які посилалися сторони у справі, а також норми права, які слід застосувати суд приходить до наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13,- на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У справі що розглядається встановлено, що матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів, якими з боржника [PERSON] проводилось стягнення, знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а стягувач у виконавчому провадженні [PERSON] до суду не з`явилась, будь-яких пояснень по суті спору не надала, на виклики суду не реагує. Таким чином, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу (більш ніж 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, внаслідок чого позивач позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно боржника суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved