Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

(1) Стислий виклад позиції заявника 1. [PERSON] (далі також заявник), в інтересах якого діє адвокатка Харук О.С. на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 14.05.2025, звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , з 1997 року до дня відкриття спадщини дня смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 2. Заяву обґрунтовує тим, що з 1997 року проживав разом з [PERSON] , [INFO] , та його дружиною [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю. [PERSON] та [PERSON] визнавали та сприймали його як сина. [PERSON] приходилася [PERSON] двоюрідною бабусею. Матір заявника [PERSON] належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків. Зазначає, що проживав разом із своїми «названими батьками» однією сім`єю з 1997 року до моменту їх смерті. Вів разом з ними спільне господарство, здійснював спільні витрати на поточний ремонт, забезпечення побутових та психологічних потреб родини. 3. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , яку прийняв її чоловік - [PERSON] . 4. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, яку він набув після смерті дружини. 5. Зазначає, що за його заявою нотаріус відкрив спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив з-за відсутності родинних відносин із померлим або доказів, що підтверджують право спадкування за іншими підставами, з приводу чого виніс відповідну постанову. 6. Вказує, що спадкодавець [PERSON] інших спадкоємців не мав, за життя заповіту не складав. 7. Заявник зазначає, що з 1997 року по момент смерті [PERSON] проживав з останнім однією сім`єю, після його смерті у межах встановленого строку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає, що наявні підстави для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. 8. Встановлення цього юридичного факту йому потрібно для підтвердження права на спадкування після смерті спадкодавця за законом у четверту чергу та оформлення спадщини. А тому просить задовольнити вимоги. (2) Інші процесуальні дії у справі. 9. 19.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою заяву [PERSON] залишено без руху, заявнику встановлено строк для усунення зазначених у ній недоліків. Представником заявника у встановлений судом строк усунуто недоліки позовної заяви. 10. 26.05.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкритте провадження у справі. 11. 09.07.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника - адвокатки Харук О.С., витребувано від Горішньоплавнівської нотаріальної\~контори копію спадкової справи №72543843 (№99/2024) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також інформацію про осіб, які звернулися до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON] ; від відділу державної реєстрації актів цивільного стану - відомості про реєстрацію/розірвання шлюбів [PERSON] та про його батьківство. 12. Ухвалу суду від 09.07.2025 виконано особами, в яких суд витребував докази. 13. 08.10.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою витребувано у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Куца Сергія Миколайовича копію спадкової справи, зареєстрованої в реєстрі за №2239 (спадкова справа 23/2022) після смерті [PERSON] , 1957 року народження, яка померла [INFO] . 14. 22.10.2025 вимоги ухвали суду від 08.10.2025 нотаріусом виконані, надано витребувану інформацію. 15.\~Заінтересована особа\~-\~Горішньоплавнівська міська\~рада в\~судове засідання\~не з`явилася,\~ про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлена належним чином. Представником подано заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечував, за результатами розгляду справи просив прийняти законне і обґрунтоване рішення. 16. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник заяву підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що зазначені в заяві. 17. Заявник додав, що у 1997 році його було влаштовано в сім`ю [PERSON] , яка доводилася йому двоюрідною прабабою, це сталося тому, що його матір було засуджено до позбавлення волі та ув`язнено. У [PERSON] була рідна донька [PERSON] , яка важалася інвалідом з дитинства, страждала на захворювання дцп, була обмежена в рухах, пересувалася у візку, потребувала постійної сторонньої допомоги. Таку допомогу їй надавала мати [PERSON] . Пізніше [PERSON] одружилася із [PERSON] , який також мав певні фізичні вади. Вони вчотирьох проживали в квартирі, що є об`єктом спадщини. [PERSON] здійснювала догляд за заявником, вирішувала питання, пов`язані з його життєдіяльністю, допомагала виконувати домашні завдання. Зазначав, що [PERSON] та [PERSON] ставилися до нього як до рідного сина. А він називав їх батьками. [PERSON] ставився до заявника як батько, вчив як себе треба поводити, надавав поради, разом проводили дозвілля, відпочивали. Оскільки [PERSON] та [PERSON] були інвалідами, користувалися допомогою соціального працівника, яка купувала продукти, здійснювала оплату комунальних послуг, викликала транспорт задля відвідування лікарні, тощо. Останні надавали їй грошові кошти на вирішення цих питань. У житлі побут підтримувався заявником та [PERSON] , разом робили прибирання, готували їжу. Заявник почав працювати із 2014 року, отримував зарплату та надавав кошти для вирішення побутових питань. У 2021 році померла прабаба, вона залишила заповіт, заповідала заявникові частку в квартирі, він вважав, що прийняв спадщину прабаби. [PERSON] померла у 2022 році, а [PERSON] у 2024 році. Відомо, що після смерті дружини, [PERSON] прийняв спадщину у вигляді квартири, в якій вони всі разом мешкали. Повідомив, що незадовго до смерті [PERSON] захворів і зліг, не міг себе самостійно обслуговувати. Допомагала соціальний працівник, заявник також здійснював догляд. Вважає, що проживали однією сім`єю і він має право на спадкування після смерті [PERSON] . 18. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є матір`ю заявника. Змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу. Оскільки її в 1997 році було засуджено вироком суду до позбавлення волі, сім`єю прийняте рішення передати дитину, заявника, на утримання [PERSON] , двоюрідній бабі. Зі слів свідка [PERSON] доводилася рідною сестрою її батька. Зазначила, що у 2005 році звільнилася, повернулася до сина, деякий час жила в квартирі [ADDRESS] разом із всіма, жили у п`ятьох у двокімнатній квартирі. Потім повернулася до своєї квартири в Кременчуці. [PERSON] залишився із бабою [PERSON] , вона його дуже любила. А [PERSON] називав мамою. Батьківські збори відвідували по черзі, або баба [PERSON] , або свідок. Вона здійснювала догляд за сином, постійно тримала в полі зору все, що з ним відбувалося, знала чого потребував. Вказала, що надавала фінансову допомогу синові, купувала одяг, взуття, приїжджала до сина, разом гуляли. Син також приїжджав до неї в [PERSON] . Зауважила, що їй не зрозуміло чому син подав таку заяву та до чого тут взагалі [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] був просто чоловіком [PERSON] . Також зазначила, що син називав [PERSON] батьком, син доглядав за всіма. 19. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що заявника знає, він був одружений із її онукою, є батьком її правнука. Знайомі десь 8 років. [PERSON] бачила два рази, їй відомо, що заявник проживав із бабою та її донькою. Зі слів заявника дізналася, що між ним та [PERSON] добрі стосунки, заявник говорив про нього з повагою, у розмові називав його «батя». Вказала, що заявник перебував у шлюбі з її онукою з 2017 по 2019 рік, під час шлюбу молодята проживали окремо, винаймали квартиру у знайомих. У цей період [PERSON] їздив також до Словаччини працювати. 20. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що її матір та вона товаришували із сім`єю [PERSON] , ходили один до одного в гості, разом святкували свята, відпочивали. Зазначила, що з двох років, з 1997 року, [PERSON] проживав у сім`ї [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] його виховували, ставилися як до сина. [PERSON] була постійно у візку, а [PERSON] ходив на протезі, не було ноги. [PERSON] здійснював за ними догляд. [PERSON] померла, потім [PERSON] . Вячеслав незадовго до смерті став безпорадним, свідок його відвідувала, допомагала, купувала продукти, спілкувалася з ним. Також їй відомо, що [PERSON] відвідувала соціальний працівник, допомагала у вирішенні побутових питань. Оскільки [PERSON] працював, доглядав за батьком після роботи, готував їжу, прибирав, годував, замінював памперси. Показала, що [PERSON] деякий час був у шлюбі, проживав в іншому місці із дружиною. Весь інший час постійно мешкав у квартирі [ADDRESS] , де продовжує жити й наразі. Після смерті [PERSON] , його похованням займався [PERSON] . (3) Фактичні обставини справи 21. Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що: 22. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26.04.2024, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану. 23. Після його смерті відповідно до статті 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . 24. Згідно з листом виконкому Горішньоплавнівської міської ради від 01.07.2024 №03-22/2731/1584, відповідно до відомостей реєстру територіальної громади [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] . Знятий з реєстраційного обліку 09.05.2024 на підставі повідомлення про смерть. На момент смерті [PERSON] за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб не значиться. 25. Встановлено, що померлий [PERSON] був зареєстрований в цій квартирі із 02 липня 2002 року. 26. Згідно з інформацією, наданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] , [INFO] , перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Актові записи про народження дітей щодо [PERSON] відсутні. 27. 06.06.2024 заявник звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. 28. Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.06.2024 №77237100 підтверджується, що державним нотаріусом Пащенко Т.Б. відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] № 99/2024, зареєстровану в спадковому реєстрі за №72543843. 29. Інші особи з приводу прийняття спадщини [PERSON] до нотаріуса не зверталися, на підтвердження чого свідчать матеріали спадкової справи№ 99/2024. 30. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.12.2024, державний нотаріус Пащенко Т.Б. відмовила заявнику - [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне померлому [PERSON] , у зв`язку з відсутністю підстав для спадкування. 31. У матеріалах справи наявна інформація, що [PERSON] з 29.10.2010 року перебував у шлюбі із [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №243. 32.\~Квартиру [ADDRESS] [PERSON] успадкував після смерті свої дружини - [PERSON] , померлої [INFO] . Означені факти підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] від 07.02.2022, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.2022. 33. Встановлено, що ця квартира належала [PERSON] на такій підставі: частка свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1993 (у порядку приватизації), - у порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , цю частку вона прийняла, але за життя не оформила своїх спадкових прав. 34. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.03.2022, виданою Горішньоплавнівською міською радою, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті була зареєстрована за цією адресою із громадянином [PERSON] . 35. Щодо майна, на яке претендує заявник, з матеріалів справи видно, що [PERSON] , [INFO] , за життя - 31.05.2019 було складено заповіт №1777, яким вона заповідала свою частку в квартирі [ADDRESS] , заявникові - [PERSON] . 36. Однак 07.12.2022 заявник - [PERSON] подав приватному нотаріусу заяву, в якій зазначив, що належну йому спадщину за заповітом №1777 від 31.05.2019 у встановлений законом строк не прийняв, на спадщину не претендує, не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншим спадкоємцям. 37. Тож заявник не прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що складалася з частки в квартирі, з метою спадкування якої заявником наразі подано заяву про встановлення означеного факту. 38. Також встановлено, що заявник народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.02.1996. 39. Витягом з реєстру територіальної громади Кременчуцької територіальної громади №2025/004216445 від 31.03.2025 підтверджується, що заявник із 09.12.2005 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 40. 12.03.2025 жильцями будинку [ADDRESS] у складі трьох осіб складено акт, який затверджено представником КЖЕП №4 Шабадаш Ж.В., в якому зазначено, що [PERSON] дійсно з 1997 року проживає по [ADDRESS] . (4) Норми права, які застосував суд 41. Відповідно до положень частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 42. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 43. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. 44. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18) та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (провадження № 14-610цс18). 45. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника відповідні правові наслідки. 46. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (частина 3 статті 294 ЦПК України). 47. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 48. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). 49. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). 50. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 51. Згідно з частиною 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 52. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. 53. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 54. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 55. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). 56. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). 57. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 58. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (5) Висновки суду 59. Суд, застосував відповідні норми права, оцінив наявні докази, зіставив обставини справи із правилами, зазначеними в застосованих нормах права, дійшов висновку про недоведеність заявником тверджень щодо проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з 1997 року до дня його смерті. 60. Заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , для цілей спадкування після смерті спадкодавця. 61. При вирішенні цього питання суд покликається на правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах. 62. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 червня 2024 року у справі № 465/2583/21 (провадження № 61-10638св23, справа про встановлення факту проживання однією сім`єю), дійшов таких висновків. 63. При вирішенні справ щодо встановлення права на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 64. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. 65. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. 66. Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21. 67. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 68. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. 69. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 554/14633/15-ц та від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц. 70. Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 542/1648/19, лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 71. Суд наголошує, що в цій справі заявником не доведено, що відносини між ним та [PERSON] мали власне сімейний характер та були пов`язані зі спільним веденням господарства, спільним бюджетом, наявністю між ними взаємних прав та обов`язків. 72. Вимоги [PERSON] базуються виключно на показаннях свідків. 73. Натомість, 73.1. по-перше, доказування в справі цій категорії не може ґрунтуватися лише на показаннях свідків, оскільки обставини стосовно ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонті, тощо, з огляду на вимоги статті 78 ЦПК України щодо допустимості доказів, не можуть доводитися показаннями свідків. 73.2. По-друге, із показань свідків можна зробити висновок, що заявник лише жив якийсь час у квартирі [ADDRESS] , водночас основний тягар утримання був на [PERSON] . Заявник надавав допомогу одинокій особі похилого віку, що мав інвалідність (спадкодавцю), оскільки останній потребував такої допомоги. Водночас у догляді брали участь також інші особи, соціальний працівник та свідок [PERSON] , ця допомога не була тривалою (див пункт 20 цього рішення). 74. Надані позивачем фотокартки не можуть свідчити про наявність обставин, що у розумінні частини 2 статті 3 СК України, дозволятимуть зробити висновок про сімейні відносини між заявник та [PERSON] із 1997 року по день смерті спадкодавця (див пункт 67 цього рішення). 75. Суд зауважує, що заявник просить установити факт проживання з [PERSON] однією сім`єю із 1997 року. 76. Натомість про неспроможність цього факту свідчать обставини, встановлені судом. 77. Із матеріалів справи відомо, що [PERSON] зареєструвався в квартирі [ADDRESS] в 2002 році, шлюб із [PERSON] він зареєстрував у 2010 році (див пункти 25,31 цього рішення). Тобто набагато пізніше того часу, з якого заявник просить установити факт проживання однією сім`єю. 78. Із 2017 року по 2019 рік заявник взагалі не проживав у квартирі [ADDRESS] (див пункти 19,20 цього рішення). Що також свідчить не на користь заявника. 79. Крім того, з огляду на факт відмови заявника від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, суд зазначає про законний сумнів щодо мети задля якої заявник просить установити означений ним факт (див пункти 35-37 цього рішення). 80. Зважаючи на викладене, суд зазначає, що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю із 1997 року до часу відкриття спадщини, тому в цій заяві слід відмовити. 81.

Outcome: dismissed