Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування зазначивши наступне. Вона займається питанням оформлення пенсії, тому з метою підтвердження трудового стажу нею зібраний пакет документів, який надано працівникам Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Черкаській області. Проте, трудова книжка колгоспника № [NUMBER] , яка видана 20 грудня 1995 року, не може бути прийнята на підтвердження її трудового стажу, внаслідок наявності у ній дефектів, які не дозволяють ідентифікувати особу, на чиє ім`я він виписаний. Так, у вказаній трудовій книжці, де зазначено її трудовий стаж з 17.11.1981 по 21.12.1995 в колгоспі імені «Суворова», оскільки на її титульному аркуші її шлюбне прізвище записане як « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] ». У шлюбі з [PERSON] вона перебувала з 20.07.1993 по 08.10.2004, і після розірвання шлюбу вона повернула собі дівоче прізвище « [PERSON] ». Трудова ж книжка колгоспника № [NUMBER] від 20.12.1995 була оформлена під час її перебування у шлюбі, але при цьому при її заповненні допущено описку. У зв`язку із вказаною помилкою, працівник Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Черкаській області відмовив їй у визнанні цього документу таким, що підтверджує необхідний страховий стаж для оформленні їй пенсії. Виправити вказану помилку у позасудовому порядку не надається можливим, у зв`язку з чим вона і вимушена була звернутися до суду з цією заявою. Метою звернення до суду є реалізація її права на призначення їй пенсії, тому має істотне значення для охорони прав та законних інтересів. Просить суд встановити факт, який має юридичне значення, зокрема, встановити, що Трудова книжка колгоспника № [NUMBER] від 20.12.1995, виписана на ім`я [PERSON] , належить громадянці [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляли. Заперечень чи заяв щодо заявлених вимог до суду не надходило. Суд, врахувавши процесуальну позицію заявника та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу вимог п.6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.04.2009 Уманським РВ УМВС України в Черкаській області, та картки фізичної особи платника податків, виданої 05.05.2011, прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою [PERSON] . При цьому, згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського районного управління юстиції Черкаської області, заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 20.07.1993, актовий запис про шлюб № 18. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського районного управління юстиції Черкаської області, шлюб між [PERSON] та заявником [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 08.10.2004 зроблено запис № 124. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянки [PERSON] . Тобто у період з 20.07.1993 по 08.10.2004 заявник [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, носила шлюбне прізвище [PERSON] . Трудова книжка колгоспника, серії [NUMBER] , була розпочата 20.12.1995, тобто у період, коли заявник перебувала у шлюбі, тому видана була на її шлюбне прізвище. Разом з тим, при написанні шлюбного прізвища заявника допущено помилку, а саме замість вірного « [PERSON] », її прізвище записане, як « [PERSON] ». У відповідності до заяви про встановлення факту, поданої до суду, заявник, досягнувши певного віку, готує документи для набуття статусу пенсіонера та, у зв`язку з цим, визначення їй розміру пенсії, але у зв`язку із помилкою у написанні її шлюбного прізвища, а саме замість « [PERSON] » записано « [PERSON] », працівниками ПФУ їй було роз`яснено, що вони не можуть прийняти вказані документи, оскільки така трудова книжка колгоспника потребує персоніфікації. Також їй роз`яснено можливість вирішення такого питання в судовому порядку. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.\~ \~ \~ \~ Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для зарахування їй страхового стажу та отримання статусу пенсіонера, але при визначенні можливості встановлення такого статусу виникають складнощі саме через розбіжності у написанні її шлюбного прізвища у трудовій книжці колгоспника та інших правовстановлюючих документах, як то свідоцтво про шлюб та свідоцтво про розірвання шлюбу, при чому таку помилку допущено лише у трудовій книжці колгоспника. Трудова книжка колгоспника, яка потребує персоніфікації заявника, виготовлявся працівником колективного сільськогосподарського товариства та підписувався службовою особою «Зрайченко». Положеннями ст. ст.\~80, 81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з урахуванням зазначених положень закону, встановлені судом обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, свідчать про те, що дані, які містяться у Трудовій книжці колгоспника, заповненої 20.12.1995 серії [NUMBER] щодо члена колгоспу імені «Суворова» [PERSON] , дійсно стосуються заявника [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] . На думку суду, заявник не може нести відповідальність за ці недоліки, оскільки така трудова книжка виготовлявся відповідальними особами. Аналіз поданих доказів, у сукупності з тим, що оригінали всіх документів, виданих компетентними органами, знаходяться у заявника, наявність яких сама по собі свідчить на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому обставини, на які посилається заявник, підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у кадровій документації закладу освіти, і невірність написання його по батькові не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань набуття статусу пенсіонера та з визначенням розміру та призначення пенсії. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved