Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал» (далі позивач), діючи через свого представника Усенка М.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2427359 від 18 січня 2021 року в розмірі 31 955 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримав від ТОВ «Мілоан» кредит у розмірі 7\~000 грн. Договір було укладено в електронній формі, відповідачка підписала його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сам договір після його укладення був розміщений в особистому кабінеті відповідачки, при цьому останній були перераховані кошти згідно пункту 2.1 договору на її платіжну картку. У подальшому 08 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 31 955 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 23 625 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками та 1\~330 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, яка й підлягає стягненню на користь позивача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судовому засіданні заявила, що дійсно укладала вказаний вище кредитний договір та отримувала кредит на строк 15 днів відповідно визнає позов у частині тіла кредиту, комісії за його надання та процентів, нарахованих за вказаний період. Також вказала, що на час укладення кредитного договору вона мала дівоче прізвище « [PERSON] », а у подальшому після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Заяви та клопотання учасників справи \~ \~ \~ \~Представником позивача подано клопотання про витребування доказів, яке судом задоволено. Інших заяв та клопотань від представників позивача відповідачки не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 25 серпня 2025 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачці право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачкою відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. Ухвалою від 23 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ КБ «ПриватБанк». 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 18 січня 2021 року відповідачка, яка мала на той час дівоче прізвище « [PERSON] », подала ТОВ «Мілоан» анкету-заяву на кредит №2427359 відповідно до якої просила надати кредит у розмірі 7\~000 грн. 00 коп. на 15 днів, зі строком його повернення 02 лютого 2021 року та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 1 330 грн. 00 коп., нарахованої у розмірі 19% від суми кредитом, а також сплатою процентів у розмірі 2,5%; на день у розмірі 2 625 грн. 00 коп. за 15 днів користування кредитом (а.с. 16). ТОВ «Мілоан» прийняло дану пропозицію відповідачки на укладення кредитного договору (а.с. 17). Таким чином, 18 січня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит відповідно до якого відповідачці надавався кредит на суму 7 000 грн. 00 коп. на 15 днів зі сплатою комісії у розмірі 19% одноразово та відсотків у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом (а.с. 17-21). Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Згідно платіжного доручення №37834784 від 18 січня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачці на виконання вказаного вище кредитного договору 7\~000 грн. 00 коп., що також підтверджується витребуваними судом з АТ КБ «ПриватБанк» відомостям про рух коштів по рахунку відповідачки (а.с. 23, 50). Відповідачка визнає факт подання анкети-заяви на укладення кредитного договору, погодження строку кредитування 15 днів, розмір погоджених відсотків за користування кредитом та факт отримання кредитних коштів. Водночас, заперечує погодження строку дії кредиту на строк понад 15 днів. В матеріалах справи міститься договір про споживчий кредит №2427359, згідно якого, додатково до умов, що містилися у вказаній вище анкеті-заяві, зазначено про можливість пролонгації строку кредитування, але не більше ніж на 60 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі від 3 до 10% на день (а.с. 17-21) Суд зазначає, що вказаний договір не був підписаний відповідачкою, зокрема й шляхом використання електронного підпису. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для пролонгації кредитного договору, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Мілоан» і нарахування відповідачці відсотків у збільшеному розмір, відсутні. З цих підстав суд не бере до уваги розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Мілоан» на підставі договору, який не був підписаний відповідачкою. Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідачки перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №2427359 заборгованості у розмірі 10\~955 грн. 00 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 7\~000 грн. 00 коп., відсотків у розмірі 2\~625 грн. 00 коп. та комісії у розмірі 1\~330 грн. 00 коп. 08 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тобто позивачем, було укладено договір відступлення права вимоги №66-МЛ, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копією договору відступлення права вимоги, витягом з реєстру боржників до вказаного договору, актом приймання передачі реєстру прав вимоги та платіжною інструкцією про перерахування коштів на виконання зазначеного договору відступлення прав вимоги (а.с.25-30). Згідно статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті\~1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті\~1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516\~ЦПК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не\~встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки за кредитним договором №2427359 від 18 січня 2021 року виникла заборгованість у розмірі в розмірі 10\~955 грн. 00 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 830 грн. 46 коп. ( 2\~422 грн. 40 коп. х 10\~955 грн. 00 коп. / 31 955 грн. 00 коп.). З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 8\~000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 8 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору, на підставі якого така допомога надавалася, довідка з ЄДРЮО Адвокатського об`єднання «Апологет», акту надання послуг та детального опису наданих послуг. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 8\~000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідачки на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial