Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2022 року [PERSON] уклав із ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» договір №555167503366, відповідно до якого отримав кредит в сумі 1000 грн. 30.01.2022 року [PERSON] уклав із ТОВ «Мілоан» договір №9306206, відповідно до якого отримав кредит в сумі 10000 грн. 17.02.2022 року [PERSON] уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» договір №1204779002915, відповідно до якого отримав кредит в сумі 1800 грн. 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №555167503366. 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №25-07/24 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №9306206. 29.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №29-05/23 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №1204779002915. 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №1204779002915. Відповідач умови Договору №555167503366 від 14.02.2022 року не виконав і має заборгованість в розмірі 2410,24 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1410,24 грн. Відповідач умови Договору №9306206 від 30.01.2022 року не виконав і має заборгованість в розмірі 14000 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3000 грн, заборгованість за комісією - 1000 грн. Також, відповідач умови Договору №1204779002915 від 17.02.2022 року не виконав і має заборгованість в розмірі 4401 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1800,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2601 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами становить 20811,24 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12800 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7011,24 грн, заборгованість за комісією - 1000 грн. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 22.09.2025 представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. подала відзив на позовну заяву згідно якого зазначила, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитних договорів. До того ж, позивачем заявлено вимогу про стягнення комісії за кредитом у сумі 1000 грн. втім дана вимога не підлягає задоволенню. Сума коштів у розмірі 13000 грн за надання правової допомоги, є завищеною, неспівмірною із складністю справи та підлягає зменшенню. Просить у задоволенні позову відмовити. 22.09.2025 представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та просить зменшити розмір витрат ТОВ «Факторинг Партнерс» на професійну правничу допомогу адвоката до розміру 3000 грн. 29.09.2025 представник позивача подав відповідь на відзив згідно якого зазначив, що 14.02.2022 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та відповідачем укладено Договір № 555167503366 (далі - Договір). Позичальник не скористався пільговими умовами повернення кредитних коштів, а із врахуванням вищезазначених умов договору, на останнього покладений обов`язок щодо сплати відсотків за фактичний строк користування кредитом. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору. 30.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір № 9306206 (далі - Договір). Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. За користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та Відповідачем укладено Договір № 1204779002915 (далі - Договір). Сторонами погоджено, що строк користування кредитом, продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості. Подані позивачем розрахунки є детальними, чіткими і таким, що відповідають умовам кредитного договору, у тому числі в частині визначення строку користування кредитом в межах якого нараховувалися проценти. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договорів, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. 30.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №9306206, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 10000,00 гривень, строком на 30 днів, термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та відсотків за користування кредитом - 01.03.2022. Відповідно п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту - 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 3750 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.5.2, 1.6 Договору). Підписуючи кредитний договір, [PERSON] ознайомився з Графіком платежів, в якому визначена сума кредиту 10 000,00 грн, 3750 грн - проценти за користування кредитом, 1000,00 грн - комісія за надання кредиту, реальна річна процентна ставка - 11,215%, 14750 грн - загальна вартість кредиту. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , з яким укладений договір № 9306206 від 30.01.2022, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): Z35993, 30.01.2022, на номер телефону [NUMBER] . Згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Liqpay» 30.01.2022 перераховано грошові кошти в сумі 10000 грн на картку [NUMBER] згідно договору №9306206. Відповідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №9306206, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 14000 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 3000 грн - заборгованість по процентам, 1000 грн - заборгованість за комісією. 25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №25-07/2024, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9306206. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №25-07/2024 від 25.07.2024 від ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №9306206 на загальну суму 14000 грн. з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 3000 грн - заборгованість по процентам, 1000 грн - заборгованість за комісією. 14.02.2022 між ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 555167503366 (надалі кредитний договір). Договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 4873. Відповідно до умов кредитного договору кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: встановлений кредитний ліміт на картку не більше 1 000 гривень; строк кредитування - 52 календарних днів. Дата повернення кредиту - 06.04.2022. Тип процентної ставки - фіксована. Кредитор 14.02.2022 перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 1000 гривень на його банківський рахунок через платіжний сервіс "iPay.ua", що підтверджується повідомленням сервісу онлайн платежів від 02.02.2024 № 3162_240202200520. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 555167503366 від 14.02.2022, заборгованість відповідача станом на 18.12.2023 становить 1410,24 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1410,24 грн. Відповідно до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало право грошової вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 555167503366. Відповідно до реєстру боржників до Договору №18-12/23 про відступлення прав вимоги від 18.12.2023 від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 555167503366 на загальну суму 2410,24 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1410,24 грн. 17.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту «Старт» №1204779002915. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 1800 грн. на умовах зворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 10 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 27.02.2022 (п.1.5 Договору). Згідно п.1.7.1 Договору період строку дії договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 3,72% річних, що становить 0,01% за кожний день користування (а.с.26). Згідно інформаційної довідки та підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 17.02.2022 через платіжний сервіс «Platon» проведено успішну транзакцію та перераховані кошти у сумі 1800,00 грн на картку № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1204779002915 від 17.02.2022, заборгованість відповідача станом на 29.05.2023 становить 4401 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1800,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2601 грн. 29.05.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №29-05/23, за яким до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1204779002915. 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №18-02/25, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1204779002915. Відповідно до реєстру боржників до Договору №18-02/25 про відступлення прав вимоги від 18.02.2025 від ТОВ «Коллект Центр» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №1204779002915 на загальну суму 4401 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1800,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2601 грн. 30.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №9306206, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 10000,00 гривень, строком на 30 днів, термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та відсотків за користування кредитом - 01.03.2022. Відповідно п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту - 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 3750 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.5.2, 1.6 Договору). Підписуючи кредитний договір, [PERSON] ознайомився з Графіком платежів, в якому визначена сума кредиту 10 000,00 грн, 3750 грн - проценти за користування кредитом, 1000,00 грн - комісія за надання кредиту, реальна річна процентна ставка - 11,215%, 14750 грн - загальна вартість кредиту. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , з яким укладений договір № 9306206 від 30.01.2022, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): Z35993, 30.01.2022, на номер телефону [NUMBER] . Згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Liqpay» 30.01.2022 перераховано грошові кошти в сумі 10000 грн на картку [NUMBER] згідно договору №9306206. Відповідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №9306206, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 14000 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 3000 грн - заборгованість по процентам, 1000 грн - заборгованість за комісією. 25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №25-07/2024, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9306206. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №25-07/2024 від 25.07.2024 від ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №9306206 на загальну суму 14000 грн. з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 3000 грн - заборгованість по процентам, 1000 грн - заборгованість за комісією. З відповіді АТ «Універсал Банк» від 07.10.2025 на запит суду вбачається, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку [NUMBER] на яку здійснено переказ коштів на суму 1000 грн.. Банком також емітувалися інші картки на ім`я клієнта: [NUMBER] , [NUMBER] . Фінансовий номер телефону за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 14.02.2022 по 24.02.2022 [NUMBER] належить [PERSON] та знаходиться у його анкетних даних. З відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 10.10.2025 на запит суду вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Виписки по рахунку № [NUMBER] за період 30.01.2022-07.02.2022, містить зарахування на суму 10000 грн. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 30.01.2022 - 07.02.2022, фінансовий номер телефону [NUMBER] . Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статтями 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами №9306206 від 30.01.2022 , №555167503366 від 14.02.2022, №1204779002915 від 17.02.2022 в установлені договорами строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договорами факторингу № 18-02/25 від 18.02.2025, №25-07/2024 від 26.07.2024, №18/12-2023 від 18.12.2023, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість у розмірі 19 811,24 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12800 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 7011,24 грн. Вирішуючи питання стягнення комісії у розмірі 1000 грн., суд виходить із такого. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21 викладено правові висновки, що оскільки в кредитному договорі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Відповідно до розрахунку за обслуговування та управління кредитом нараховувалася комісія в розмірі 1000 грн. Разом із тим, у кредитному договорі позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, які надаються відповідачу за які встановлена комісія за надання та обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), тому, суд вважає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Тому, в задоволенні позовних вимог про стягнення комісії слід відмовити. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. необхідно зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «Факторинг Партнерс» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 №02-07/2024, заявку про надання юридичної допомоги №401 від 01.07.2025, витяг з акту про надання правової допомоги від 31.07.2025. Зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу пропорційно в розмірі 7000 гривень. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2360 грн. (19811,24*2422,40:20811,24). На підставі наведеного та

Outcome: partial