Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району (далі відповідач-1), [PERSON] (далі відповідач -2) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання за позивачкою права особистої приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було визначено головуючого суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 09.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 29.09.2025 від відповідача-2 до суду надійшла заява, відповідно до якої остання підтримує заявлені позовні вимоги. 02.10.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 09.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи призначено на 20.11.2025. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте 18.11.2025 скерувала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився. Клопотанням від 18.11.2025 просив розглядати справу без представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач-2 у судове засідання не з`явилася, однак 03.10.2025 до суду надійшла заява, якою відповідач-2 повністю підтримала позовні вимоги та зазначила, що відмовилася від спадщини на користь позивача добровільно. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України, з врахуванням положень ст. 76-88 ЦПК України. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини. Заповітом, нотаріально посвідченим у виконавчому комітеті Оранської сільської ради 22.02.2002 [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та взагалі все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі цінні папери та вклади, що будуть належати їй по праву на день смерті, заповіла своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори 02.11.2024 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 97/2024) на земельну ділянку розміром 0, 2161 га з кадастровим номером 3222083201:01:002:0008, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (в тому числі з урахуванням частки від частки від якої відмовилася донька спадкодавидиці [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори 15.03.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] на користь [PERSON] . З виписки з погосподарської книги № 3 на 2024-2028 (номер об`єкта погосподарського обліку 0256-3) вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Відповідно до довідки старости Оранського старостинського округу від 31.07.2025 № 170 [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у [ADDRESS] . КП «Бюро технічної інвентаризації Києво Святошинської районної ради Київської області» на вищезгаданий житловий будинок було виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер ТІ01:2859-1983-4354-5893). Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася. Таким чином, приналежність житлового будинку по [ADDRESS] підтверджено випискою з погосподарської книги № 3 на 2024-2028. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позивач звертався до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому останній звернувся до суду з метою захисту своїх прав. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211, 00 грн., однак остання просив покласти судові витрати на його. На підставі викладеного та

Outcome: approved