Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до суду з заявою в якій просить суд встановити факт належності йому, Державного акту на право постійного користування землею серії ОД №063967, виданого 08.05.1996 року на ім`я [PERSON] , відповідно до якого йому передана у постійне користування земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,60 гектарів, що розташована на території Вигодянської сільської ради Одеської області, Одеського району, (колишня адреса Вигодянська сільська рада, Біляївського району Одеської області), для ведення особистого підсобного господарства. Свої вимоги заявник мотивує тим, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ОД №063067, йому передана у постійне користування земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,60 гектарів, що розташована на території Вигодянської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Маючи намір присвоїти кадастровий номер належній йому земельній ділянці заявник звернувся у проектну організацію, але йому повідомили, що у правовстановлюючому документі при його заповнені було допущено технічну помилку написанні по батькові заявника, а саме замість вірного « [PERSON] » в державному акті прописали помилково « [PERSON] ». На думку заявника, вказана помилка виникла із складностями перекладу з російської мови на українську мову. Виправлення відповідної орфографічної помилки органом, який видав державний акт на даний час не можливо, оскільки відповідні правовстановлюючі документи не видаються. Через дані помилки в нього виникають труднощі для реалізації подальших прав для оформлення документів щодо вказаної земельної ділянки. Таким чином, заявник змушений звернутись до суду з даною заявою, оскільки неправильність його по-батькові у правовстановлюючому документі, являються перепоною для нього у розпорядженні даним майном. Заявник надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечували. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ОД №063067, [PERSON] передана у постійне користування земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,60 гектарів, що розташована на території Вигодянської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 червня 1997 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області вірне написання по батькові заявника « [PERSON] ». Як вбачається з копії картки платника податків, виданий Одеською ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області на ім`я [PERSON] . З досліджених судом документів вбачається, що у Державного акту на право постійного користування землею серії ОД №063967, виданого 08.05.1996 року, не вірно вказано по батькові заявника - « [PERSON] », замість вірного - « [PERSON] ». Заявник у зв`язку з вказаною опискою не може іншим способом внести зміни у правовстановлюючий документ та реалізувати своє право. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документу. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вищевказані обставини, які були підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що Державний акт на право постійного користування землею серії ОД №063967, виданий 08.05.1996 року, належить [PERSON] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні його по батькові в правовстановлюючому документі - Державному акті на право постійного користування землею серії ОД №063967, виданого 08.05.1996 року, не дає змоги в повному обсязі реалізувати свої права. У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved