Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» 21.07.2025 року через систему «Електронний суд» звернувся в Подільського районного суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26.12.2024-100002756. Позивач зазначав, що відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. строком на 140 дні зі сплатою процентів. Відповідач станом на 14.05.2025 свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 24800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн., по процентам 11200 грн., 1600 грн. комісія та 4000 грн. неустойка. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 24800 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду м. Полтави від 03.09.2035 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. При подачі позовної заяви позивач зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Згідно з ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26.12.2024-100002756. 26.12.2024 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «Е276» підписана пропозиція ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору(оферта). За допомогою одноразового ідентифікатора «Е276» підписана заявка, за умовами якої [PERSON] наданий кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 140 днів, дата повернення кредиту - 14.05.2025. Розмір процентної ставки: 1% за 1 (один день) користування кредитом, комісія 1350,00 грн, неустойка 80,00 грн за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання. У статті 3\~Закону №\~675-VIII\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 8000 грн. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання [PERSON] за кредитним договором від 26.12.2024 своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.05.2025 становить 24 800 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Тому позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» суму заборгованості в розмірі 24800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн., по процентам 11200 грн., 1600 грн. комісія та 4000 грн. неустойка.. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами\~ст. 141 ЦПК України. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~підлягає до стягнення 2422,20 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved