Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі, який у подальшому був розірваний. У період шлюбу, [INFO] у них народився син, [PERSON] . Син проживає\~ з позивачем та перебуває на повному її утриманні. На даний час син є студентом Білоцерківського національного аграрного університету, 1-го курсу, денної форми навчання, спеціальність [PERSON] , навчання за договором, стипендії не отримує, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029. Дитина не має змоги працювати та отримувати заробіток, оскільки її навчання є основним видом діяльності і тому син перебуває на утриманні матері. Разом з цим, відповідач працездатний, отримує дохід та має змогу утримувати себе, тому має можливість надавати сину матеріальну допомогу на навчання, аліменти на користь інших осіб не сплачує. В зв`язку з цим, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу та заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з досягненням сином повноліття, а саме з 24.10.2025 року до закінчення його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 р. головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 21 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року залучено [PERSON] до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] \~ про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом 21.11.2025 р. за вх. №67946 отримано заяву від позивача про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2025 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. Розгляд справи проводити у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом 21.11.2025 р. за вх. №67947 отримано заяву, в якому відповідач просив розгляд справи проводити за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом 21.11.2025 р. за вх. №67943 отримано заяву, в якій третя особа просила розгляд справи проводити за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №734527 від 18.09.2025, [PERSON] навчається у Білоцерківському національному аграрному університеті на 1 курсі денної форми, ступеня освітньо-професійного рівня «бакалавр», за спеціальністю - Маркетинг. Термін закінчення навчання 30.06.2029. [PERSON] та\~ [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом №8 про фактичне місце проживання особи від 07.09.2025. Зі змісту позовної заяви слідує, що [PERSON] навчається з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня, здобуття професії та не має можливості працювати, оскільки в нього денна форма навчання, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, [PERSON] , [INFO] , тобто, досягнув повноліття та продовжує навчання. Суд також вважає, що він у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, йому необхідні кошти для проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров`я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своєму синові. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину, у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, відповідач не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини на період його навчання. Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2025 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм та статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків від ставки судового збору в дохід держави за подання до суду даної позовної заяви, тобто в розмірі 605,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved