Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

04 вересня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 24 жовтня 2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину. Підставою для розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя, сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Різні погляди на життя між подружжям. Втрата почуття любові та поваги одне до одного. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, але через канцелярію суду від сторін надійшли заяви, в яких вони підтримують позов, просять розірвати шлюб та розглядати справу за їх відсутності. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 372, який зареєстрував Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 299, який зареєстрував Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає\~ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved