Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» (далі - позивач, АО «Гапоненко Роман і партнери») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить зобов`язати відповідача звільнити квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на строк дії договору найму (оренди) від 17.07.2020 року № 03-3 та додаткової угоди від 30.07.2020 року № 1 до цього договору, усунути та не чинити перешкоди позивачу у користуванні зазначеною квартирою на строк дії договору найму (оренди) від 17.07.2020 року № 03-3 та додаткової угоди від 30.07.2020 року № 1 до цього договору, а також вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 17.07.2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір найму (оренди) від 17.07.2020 року № 03-3, а 30.07.2020 року - додаткову угоду № 1 до цього договору. Об`єктом оренди за вказаним договором є майно та майнові права на 1/2 частину квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені договір найму (оренди) від 17.07.2020 року № 03-3 та додаткову угоду від 30.07.2020 року № 1 до цього договору підписано представником Відповідача - [PERSON], який діяв від імені та в інтересах Відповідача на підставі довіреності від 21.02.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. 21.02.2020 року за реєстровим № 1156. Проте відповідачем відносно позивача вчиняються протиправні дії, що підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України (далі - КК України) від 23.11.2020 року, поданою до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві; ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року у справі № 752/24735/20, якою зобов`язано уповноваженого слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АО «Гапоненко Роман і партнери» від 23.11.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та розпочати досудове розслідування; відповіддю Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 05.03.2021 року № 8422/125/48/2021 про внесення вказаних відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань. 12.02.2021 року відбулось незаконне проникнення у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зокрема, група невстановлених осіб, із Відповідачем без законних підстав обмежили орендаря (позивача) в доступі в орендоване приміщення із застосуванням невстановленими особами фізичної сили, у зв`язку з чим позивач викликав поліцію та подав заяву про вчинення кримінального правопорушення. Після чого позивач не може потрапити до цієї квартири. У порушення договору найму (оренди) від 17.07.2020 року № 03-3 та додаткової угоди від 30.07.2020 року № 1 до цього договору Відповідач уклала договір найму житла і вказану вище квартиру передала за актом прийому-передачі в користування іншому наймачу. При цьому в орендованій позивачем квартирі знаходиться належне позивачу майно та документи, які містять адвокатську таємницю та до яких позивач не має доступу. Також відповідачами порушено ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо недоторканості володіння адвоката, враховуючи, що спірна квартира внесена до реєстру адвоката. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 525, 526, 599, 629, 631, 814, 821, 825 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до п. 2 договору найму (оренди) від 17.07.2020 року № 03-3 квартира, що є предметом цього договору, передається орендодавцем та приймається орендарем 17.07.2020 року, передача приміщення здійснюється за актом здачі-приймання. Проте при підписанні вказаного договору сторони не дійшли згоди щодо визначення істотної умови договору - його ціни (розміру орендної плати), яку було вирішено визначити у додатку до договору. Відповідач стверджує, що договір оренди є неукладеним. 30.07.2020 року між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до вказаного договору, згідно з п. 2 якої розмір орендної плати може переглядатись сторонами у жовтні 2020 року в розмірі не більше 15 % від суми орендної плати за договором суборенди, у подальшому розмір орендної плати може переглядатись сторонами один раз на рік, але не раніше жовтня 2021 року в розмірі не більше 40 % від суми орендної плати за договором суборенди. Однак додаток до договору, в якому було б визначено розмір орендної плати, сторони не підписали, тобто така умова ними не визначена. Відповідач 19.10.2020 року направила позивачу повідомлення про неукладений договір оренди та попередила, що планує передачу цього приміщення в оренду третім особам. 29.10.2020 позивач направив на адресу Відповідача повідомлення про розмір орендної плати, в якому вказав, що орендар погоджує орендодавцю суму орендної плати в розмірі 1 % від суми орендної плати за договором суборенди, яка складає 450 грн. 13.11.2020 року позивач направив Відповідачу заперечення на повідомлення про неукладений договір найму (оренди), де вказав, що сторони визначили ціну договору оренди в розмірі не більше 15 % від суми орендної плати за договором суборенди, а акт приймання-передачі не підписано, оскільки на час укладення договору оренди майно Відповідача знаходилось в розпорядженні третіх осіб. 02.12.2020 року Відповідач направила позивачу відповідь на заперечення на повідомлення про неукладений договір оренди та заяву про непогодження розміру орендної плати про те, що договір оренди є неукладеним у зв`язку з не підписанням сторонами акту приймання-передачі приміщення. Однак позивач користувався спірною квартирою та перераховував Відповідачу грошові кошти у розмірі 450 грн. 02.11.2020 року, 07.12.2020 року, 04.01.2021 року та 08.02.2021 року за оренду квартири, які відповідач повертала йому як помилково перераховані. У лютому 2021 року відповідач довідалась, що позивач уклав договір суборенди спірної квартири з ФОП [PERSON] та 10.11.2020 року за актом приймання-передачі передав її у користування суборендарю. Відповідач також заперечує проти заявленого позивачем розміру судових витрат, які є необґрунтованими та неспівмірними зі складністю справи. Наявна відповідь позивача на відзив на позовну заяву, у якій позивач просить відмовити відповідачу у прохальній частині відзиву на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідь на відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що на виконання договору оренди спірної квартири представником Відповідача було передано ключі від цієї квартири, а позивач сплачував орендну плату в строки, встановлені договором оренди. Повернення відповідачем цих грошових коштів не стосується предмету спору, оскільки здійснювалось за додатковою угодою до неукладеного договору оренди, проте договір оренди спірної квартири є укладеним та чинним, не визнаний недійсним та не розірваний. Розмір орендної плати сторони визначили у додатковій угоді № 1 до цього договору. Підписання акту приймання-передачі в оренду приміщення не є обов`язковим. Крім того, право власності [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири було скасовано рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24826/14-ц. Наявні заперечення на відповідь позивача на відзив, у яких відповідачі просять відмовити у задоволенні позову та судові витрати покласти на позивача, посилаючись на те, що при укладенні договору оренди спірної квартири сторони не дійшли згоди щодо такої істотної умови як орендна плата, не підписали акту прийому-передачі до цього договору оренди. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (у Постанові від 07.08.2024 р. у справі № 757/18462/21-ц) головуючого - Крата В.І., суддів: Гудими Д.А., Дундар І.О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є.В., Пархоменка П.І. скасовував рішення першої та другої інстанції, справу в частині [PERSON] передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Законодавством встановлено граничні строки для подання доказів, а саме, до початку розгляду справи по суті. Суд не бере до розгляду докази подані до суду Відповідачем та Позивачем під час розгляду даної справи по суті, бо які подані з пропущенням строку на таке подання та не стосуються предмету доказування. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримували у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вивчивши і оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 17.07.2020 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» було укладено Договір № 03-3 найму (оренди) (далі по тексту - Договір найму (оренди)) та Додаткову угоду № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. (далі по тексту - Додаткова угода). Об`єктом оренди, згідно до Договору, є майно та майнові права на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір та Додаткову угоду було підписано представником [PERSON] - [PERSON] (від імені та в інтересах якої останній діє на підставі Довіреності від 21.02.2020 року (довіреність посвідчена приватним нотаріусом КМНО Ісаєнко О.В. 21.02.2020 року за реєстровим № 1156). Додаткову угоду № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. було укладено після погодження обома сторонами усіх істотних умов та яка є чинною з моменту її підписання, що підтверджується підписами обох сторін на даній Додатковій угоді. Розмір орендної плати був визначений у Додатковій угоді № 1 від 30.07.2020 року до Договору найму (оренди), більше того із вказаним розміром орендної плати (не більше 15 % від суми орендної плати по договору суборенди, тобто від 1% до 15 %, але не більше) [PERSON] (представник [PERSON] , що діє на підставі Довіреності) погодився, що підтверджується його підписом на даній Додатковій угоді та відповідає ч. 2 ст. 207, ч. 1 ст. 638 ЦК України. Вказана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору найму (оренди). Згідно ст. 204 ЦКУ Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Додатковою угодою №1 від 30.07.2020 р. до договору найму (оренди) були внесені зміни щодо визначення ціни договору найму (оренди), «внести зміни до п. 4.8. договору зазначити його в новій редакції: розмір орендної плати може переглядатися сторонами у жовтні 2020 р. в розмірі не більше 15% від суми орендної плати по договору суборенди, в подальшому розмірі орендної плати може переглядатись сторонами один раз на рік, але не раніше жовтня 2021 р. в розмірі не більше 40% від суми орендної плати по договору суборенди» (зазначено у Запереченнях на повідомлення про неукладений договір найму (оренди) №06-446 від 13.11.2020 р. адресоване [PERSON] , та наявні у матеріалах даної справи). Судом встановлено, що сторони визначили ціну договору найму в розмірі не більше 15% від суми орендної плати по договору суборенди. В жовтні 2020 р. орендар на виконання умов договору направив повідомлення про розмір орендної плати в розмірі 450, 00 гривень, яка була оплачена орендарем, згідно Повідомлення вих. № 06-429 від 29.10.2020 р. - надано Відповідачем до суду разом із Відзивом на позовну заяву. На виконання умов Договору найму (оренди) Позивачем сплачувалось [PERSON] (Орендодавцю за Договором найму (оренди)) орендні платежі передбачені Договором. Отже, позивач у встановленому законом та умовами договору порядку, набув повне право вільно та безперешкодно користуватись орендованою квартирою за адресою: [ADDRESS] . У Відзиві на позовну заяву Відповідач зазначав, що Позивач користувався кв. [ADDRESS] , а також здійснював перерахування грошових коштів у розмірі 450 грн. - 02.11.2020 р., 07.12.2020 р., 04.01.2021 р., 08.02.2021 р. за оренду по додатковій угоді № 1 від 03.07.2020 р. до Договору № 03-3, які Відповідач повертала йому як помилково перераховані. Судом не братися до уваги як належні та допустимі докази повернення Відповідачем Позивачу помилково перерахованих грошових коштів, оскільки у Квитанціях від 13.12.2020 р., 16.12.2020 р. 01.05.2021 р., 08.02.2021 р. - Призначення платежу зазначено: повернення помилково перерахованих грошових коштів по додатковій угоді до неукладеного договору оренди. Надані квитанції Відповідачем не стосується предмету спору. Судом встановлено, що у матеріалах даної справи відсутній неукладений договір оренди. У свою чергу Договір № 03-3 найму (оренди) та Додаткова угода № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. є укладеними та чинними що підтверджується Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2024 року у справі № 757/18462/21-ц. Договір та Додаткова угода до нього виконувалися Сторонами, що підтверджується наступними документами, а саме: Платіжним дорученням № 82 від 07.12.2020 р.; Платіжним дорученням № 58 від 02.11.2020 р.; Платіжним дорученням № 97 від 04.01.2021 р.; Платіжним дорученням № 122 від 08.02.2021 р. - згідно платіжних доручень АО «Гапоненко Роман і партнери» (Платник) здійснювало оплату за оренду за відповідні місяці року по додатковій угоді № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. - [PERSON] (Отримувач), а остання отримувала грошові кошти (оплату за оренду), та не заперечувала проти них та не повертала їх АО «Гапоненко Роман і партнери». Строк оренди триває з 17.07.2020 р. по 31.07.2026 р. з урахуванням Договору оренди та додаткової угоди до нього (п. 3.2. Договору - Якщо жодна сторона в строк одного місяця до закінчення дії цього Договору не заявить про намір його розірвати, Договір автоматично пролонгується на строк одного року, з правом подальшої пролонгації.), термін дії якого не закінчився і який в установленому законом порядку достроково нерозірваний), більше того відсутнє будь-яке судове рішення про розірвання, визнання неукладеними або недійсними Договору найму (оренди) та Додаткової угоди до нього. Більше того, згідно Розділу 8. Договір найму (оренди) - розірванню в односторонньому порядку не підлягає. Згідно ч. 2 ст.825 ЦК України - Договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі:1) невнесення наймачем плати за найм житла за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; 2) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. Згідно ч.3 даної статті - Договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. У даному випадку розірвання договору оренди можливе лише у судовому випадку за наявності необхідних підстав. Що стосується Акту прийом-передачі приміщення (об`єкту оренди за Договором оренди), то такий Акт не є обов`язковим документом, без якого не може існувати Договір оренди, оскільки сам по собі акт приймання-передачі в оренду приміщення (квартири) є окремим документом, що лише підтверджує виконання орендодавцем умов договору оренди з передачі майна (квартири) в користування орендарю, а більше того, Договором оренди прямо не передбачено, що Акт прийому-передачі є невід`ємною частиною такого договору, і що без такого договір не може існувати. Тому виходячи із зазначеного Акт прийому передачі не є обов`язковим документом, без якого не може існувати Договір оренди або не повинен чи не може виконуватися Сторонами. (Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, яку зазначив у своїй Постанові 17.12.2018 року по справі № 138/2657/16-ц). Згідно положень Договору найму (оренди), Позивач набув всі права орендаря за Договором найму (оренди), зокрема і право здачі об`єкту оренди в суборенду без згоди Орендодавця ( [PERSON] ), що передбачено п. п. 5.3.4. п. 5.3 Договору оренди. На момент укладення договору суборенди №03-4 від 05.11.2020 р., обома сторонами Договору найму (оренди) належним чином виконувались зобов`язання, Позивач безперешкодно мав доступ до орендованої квартири та сплачував орендні платежі, а [PERSON] (Орендодавець за Договором оренди) в свою чергу не висувала ніяких претензій з даного приводу. Також у Відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає наступне: « [PERSON] , будь-які доручення Адвокатському об`єднанню щодо виконання Договору про надання правової (правничої) допомоги №03-356 від 17.07.2020 р. не надавалися, а квартира була вільна будь-яких третіх осіб». Куруючись п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та беручи до уваги п. 1.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги № 03-356 від 17.07.2020 р., який викладено в наступній редакції: «Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта, надавати інші види правової (правничої) допомоги (далі у тексті - правова допомога) в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесені Адвокатським об`єднанням витрати у зв`язку з виконанням даного Договору». З огляду на зазначене, [PERSON] підписавши Договір, погодилась з усіма його умовами та автоматично надала доручення, як клієнт, на надання правової допомоги останній Адвокатським об`єднанням. А отже, надаючи правову допомогу Адвокатське об`єднання керувалось не власними переконаннями, як про те зазначає Відповідач, а нормами чинного законодавства та Договору підписаного між АО та [PERSON] . Більше того факт надання правової допомоги Позивачем - [PERSON] за Договором про надання правової (правничої) допомоги №03-356 від 17.07.2020 р. знаходить своє підтвердження у наступних документах (доказах) що містяться у матеріалах даної справи: Диск з відеозаписом; Належним чином завірена копія ордерів серія АА №1038189 та серія КВ №800835 на надання [PERSON] професійної правової (правничої) допомоги; Належним чином завірена копія Договору дарування частини квартири від 20.08.2018 року; Належним чином завірена копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; Належним чином завірена копія Листа Прокуратури міста Києва №31/3/2-р20 (№31/3/2-728ВИХ-20 від 12.08.2020 року); Належним чином завірена копія Листа Київського міського управління ДВБ Національної поліції України №1469/42-10/01-2020 від 12.08.2020 року щодо розгляду звернення; Належним чином завірена копія Листа Київського міського управління ДВБ Національної поліції України №1470/42-10/03-2020 від 12.08.2020 р. про опрацювання звернення; Належним чином завірена копія Повідомлення від 23.07.2020 р. про нікчемність договору оренди житлового приміщення б/н від 01.07.2018 р., з доказами його відправки та отримання; Належним чином завірена копія Листа Територіального управління ДБР розташованого у місті Києві №Г-8743/03-2020вих від 03.09.2020 року про розгляд заяв; Належним чином завірена копія Листа відділу дізнання ГУ НП у м. Києві №397/125/22/01-2020 від 02.10.2020 року про результати розгляду скарги. На момент підписання договору найму (оренди) сторони не могли підписати акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] , так як квартира знаходилась у розпорядженні третіх осіб (знаходить своє підтвердження у перелічених вище документах та відео). На виконання договору про надання правової допомоги № 03-356 від 17.07.2020 р. адвокатське об`єднання у досудовому порядку отримало право розпорядження квартирою і передало право користування орендарю на підставі договору найму (оренди). Договір № 03-3 найму (оренди) 17.07.2020 р. та Додаткова угоду № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. є укладеними та чинними, більше того дані правочини виконувалися обома сторонами з огляду на те, що Гапоненком Р.І. як представником АО «Гапоненко Роман і партнери» на підставі Розписки від 14.09.2020 року - було отримано від [PERSON] грошові кошти в розмірі 7 000 грн. 00 коп. як компенсація витрат за прибирання квартири [ADDRESS] , яку вже прибрали (попередньо за кошти орендаря). Підтвердженням виконання договору оренди є Акт прийняття в експлуатацію системи сигналізації від 03.08.2020 року у квартирі [ADDRESS] . Судом встановлено, що АО «Гапоненко Роман і партнери» (орендарем за Договором оренди №03-3) за власні кошти було проведено ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] , підтвердженням чого є: Розписка від 07.09.2020 р.; Кошторис вартості ремонтних робіт по заробітній платі без врахування вартості матеріалів від 27.08.2020 р.; Розписка від 27.08.2020 р. (про отримання грошових коштів за підготовку кошторису на ремонтні роботи); Розписка від 27.08.2020 р. (про отримання грошових коштів на прибирання та вівіз сміття); Розписка від 30.08.2020 р. (про отримання грошових коштів за майбутній ремонт квартири); Кошторис додаткових витрат на ремонтні роботи від 07.09.2020 р.; Товарні чеки від 31.08.2020 р., від 30.08.2020 р.; від 01.09.2020 р.; від 07.09.2020 р.; від 10.09.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (у Постанові від 07.08.2024 р. у справі № 757/18462/21-ц) головуючого - Крата В.І., суддів: Гудими Д.А., Дундар І.О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є.В., Пархоменка П.І. скасовуючи рішення першої та другої інстанції зробив висновки: «суди не звернули увагу, що: законодавець в такому універсальному регуляторі приватних відносин як ЦК не кваліфікує плату за користування майном як істотну умову договору; для тих випадків, коли сторони не домовилися про розмір плати, він визначається з урахуванням: споживчої якості речі; інших обставин, які мають істотне значення. До таких можна віднести, зокрема, рік виробництва речі, її функціональні властивості, розташування речі тощо. У разі, коли в договорі найму (оренди) не визначений розмір орендної плати, «вмикається» той інструментарій (спосіб визначення плати), що закріпив законодавець у другому реченні ч. 1 ст. 762 ЦК України. Навіть у тому разі якщо сторони не домовилися про розмір плати у договорі найму (оренди) - це не «знищує» такий договір. Варто підкреслити, що договір, і зокрема договір найму (оренди) вчиняється для того щоб «породити» відповідний результат, а не для того щоб згодом констатувати його неукладеність, вочевидь для того щоб не виконувати обов`язки, які «з`явилися» з такого договору. За таких обставин, суди зробили помилковий висновок про те, що договір найму (оренди) № 03-3 (квартири за адресою: [ADDRESS] ) є неукладеним.» Верховний суд по справі № 757/18462/21-ц вказує на невиконання обов`язків по договору відповідачем [PERSON] , яка ухиляється від виконання зобов`язань заявляючи про неукладеність договору. Верховний Суд підтвердив укладеність договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. та Додаткову угоду № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 року та констатував про не виконання обов`язків відповідачем по договору оренди. Суд вважає помилковими доводи Відповідача про неукладеність договору оренди та додаткової угоди до нього. Так як всі докази на які посилається Відповідач не підтверджують неукладеність договору оренди та додаткової угоди до нього. Судом встановлено і ті факти, що по відношенню до Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» Відповідачем вчинялися протиправні дії у тому числі перешкоди у користуванні орендованим майном (орендованою квартирою), що знаходять своє підтвердження у наступних документах: у Заяві про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України від 23.11.2020 р., яка була подана до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві (так як [PERSON] ввів в оману ТОВ «Столиця Сервіс Груп» письмово повідомивши останніх про начебто розірвання вищевказаного Договору оренди з АО «Гапоненко Роман і партнери», який насправді є діючим, не маючи на це повноважень вимагав від ТОВ «Столиця Сервіс Груп» розірвати договір про надання послуг спостереження за сигналізацією №75-ОХР від 12.06.2020 р. укладений з АО «Гапоненко Роман і партнери». Перелічені вище неправомірні дії [PERSON] становлять собою кримінальне правопорушення передбачене ст. 356 КК України); в Ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 19.01.2021 р. у справі № 752/24735/20 згідно якої: «Зобов`язано уповноваженого слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АО «Гапоненко Роман і партнери» від 23.11.2020 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) та розпочати досудове розслідування»; у Відповіді № 8422/125/48/2021 від 05.03.2021 року Голосіївське УП ГУНП у місті Києві повідомило: «на підставі Ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2021 р. у справі № 752/24735/20 відомості за заявою АО «Гапоненко Роман і партнери» від 23.11.2020 р., внесені до ЄРДР за № 12021105010000311 від 23.02.2021 року», а також як додаток було долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.03.2021 року. Судом встановлено, що 12.02.2021 р. відбулося незаконне проникнення у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Орендарем частини квартири є АО «Гапоненко Роман і партнери» на підставі діючого Договору найму (оренди) та Додаткової угоди. Із наявних матеріалів справи, суд встановив, що із 12.02.2021 року Відповідач почала чинити перешкоди Позивачу у користуванні орендованим квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 12.02.2021 року Відповідачем було обмежено орендаря (Позивача) в доступі до орендованого приміщення. Відповідач обмежила в незаконний спосіб належного орендаря в доступі до орендованого ним приміщення, оскільки зі сторони Відповідача було змінено замки у вхідних дверях квартири яка орендується позивачем і з 12.02.2021 року орендар не зміг потрапити до орендованої квартири і не може користуватися об`єктом оренди по сьогоднішній день. Згідно Заяви від 12.02.2021 року (про вчинення кримінального правопорушення) до Печерського УП ГУНП у м. Києві, АО «Гапоненко Роман і партнери» було здійснено виклик органів поліції та подано останнім вказану заяву. [PERSON] було надіслано Позивачу Заяву від 02.03.2021 року, яка у свою чергу є прямим доказом порушення як умов Договору оренди та Додаткової угоди до нього так і законних прав та інтересів Позивача (як Орендаря) зі сторони [PERSON] з огляду на зазначене у вказаній Заяві. У матеріалах справи наявні Договір піднайму житла від 15.02.2021 року (укладений між [PERSON] (Наймач) та між ФОП [PERSON] ( Піднаймач ) про те, що Наймач передає, а Піднаймач приймає у платне користування частину квартири [ADDRESS] ) та Акт прийому-передачі частини квартири від 15.02.2021 року (Додаток № 1 до Договору піднайму житла від 15.02.2021 року) (Наймач передав, а Піднаймач прийняв у тимчасове платне користування нерухоме майно у вигляді частини квартири, що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS] ). Судом встановлено, що [PERSON] без жодних на те законних підстав, а також у порушення положень діючих Договору оренди та Додаткової угоди до нього уклала з іншою особою Договір найму житла, і квартиру за актом прийому-передачі передала у користування іншому Наймачу (згідно зазначеного у Заяві від 02.03.2021 року), чим порушила законні права та інтереси Позивача на безперешкодне користування орендованою квартирою, незаконно змінивши замки у вхідних дверях квартири та обмеживши Позивача у доступі до квартири за адресою: [ADDRESS] - порушуючи тим самим положення чинного Договору оренди. Відповідач у супереч діючому договору оренди та додаткової угоди до нього порушила не лише права Позивача, а й права та інтереси суборендаря ФОП [PERSON] (на підставі діючого на той час договору суборенди) на користування об`єктом оренди, квартири за адресою: [ADDRESS] . Тим самим Відповідач наніс збитки Позивачу. АО «Гапоненко Роман і партнери» 13.09.2022 р. зверталося з Адвокатським запитом вих. № 02-904 від 13.09.2022 р. до [PERSON] . [PERSON] надав Відповідь на Адвокатський запит вих. № 02-904 від 13.09.2022 р., де повідомив про те, що: «Я знаю, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/18462/21-ц за Позовом АО «Гапоненко Роман і партнери» до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні орендованою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Мені відомо, що 17.07.2020 р. між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» було укладено Договір № 03-3 найму (оренди) та Додаткову угоду № 1 від 30.07.2020 р. до Договору № 03-3 найму (оренди) від 17.07.2020 р. вказаної вище квартири. Я знаю, що 12.02.2021 р. відбулося проникнення у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Група осіб разом із [PERSON] проникли без відома орендаря до квартири за адресою: [ADDRESS] , без рішення суду зламали замок у дверях (закрившись із середини квартири) і до квартири Орендаря не впустили. Після чого до вказаної орендованої квартири АО «Гапоненко Роман і партнери» потрапити не може по сьогоднішній день, бо [PERSON] та [PERSON] змінили замки у вказаній квартирі і Орендаря не впускають та перешкоджають користуватися орендованим майном.». Судом встановлено, що [PERSON] також підтвердив, що Відповідач та її представник [PERSON] порушили законні права та інтереси Позивача, так як вказані особи чинили перешкоди Позивачу у користуванні орендованим майном на підставі діючого договору оренди. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами (частини перша та друга статті 27 Закону № 161-XIV). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що на підставі цих приписів Закону № 161-XIV вона допустила можливість витребування орендарем орендованої земельної ділянки лише за певних умов: (1) наявність в орендодавця первісного договору оренди землі з одним орендарем і нового договору оренди землі з іншим орендарем; (2) первісний орендар мав зареєстроване право оренди, однак таке право також зареєстрував новий орендар; (3) первісний орендар заявив вимогу про витребування у своє тимчасове (строкове) володіння орендованої земельної ділянки з тимчасового (строкового) володіння нового орендаря, а не власника земельної ділянки; (4) на момент задоволення цієї вимоги строк первісного договору оренди землі не сплив. З огляду на вказане безпідставним є твердження орендодавця про те, що згідно з частиною другою статті 27 Закону № 161-XIV належним способом захисту прав орендаря є витребування ним земельної ділянки з володіння її власника-орендодавця. Крім того, якщо орендар вважає, що йому завдані збитки внаслідок позбавлення можливості певний час у минулому користуватися земельною ділянкою, то ефективним способом захисту відповідного права орендаря може також бути стягнення відшкодування завданих орендодавцем збитків. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року по справі №513/879/19. Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. У даних правовідносинах необхідно керуватися Главою 59 НАЙМ (ОРЕНДА) ЖИТЛА - Цивільного кодексу України. Договір найму житла укладається у письмові формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України) та на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 821 ЦК України). Більше того ч. 2 ст. 825 ЦК України визначений вичерпний перелік підстав розірвання договору найма житла за рішенням суду на вимогу наймодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Наголошуємо, що відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору. В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Повноваження власника включають в себе можливість володіти, користуватися і розпоряджається належним йому майном, але, здійснюючи свої права, він зобов`язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси інших осіб. У Рішенні Конституційного Суду України від 12 лютого 2002 року № 3-рп/2002 зазначено, що власність гарантує не лише права власників, а й зобов`язує, покладає на них певні обов`язки. Саме про це йдеться у статтях 13 і 41 Конституції України, відповідно до яких використання власності не може завдавати шкоди людині, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Проте, на момент звернення з позовом до суду позивач позбавлений можливості безперешкодно користуватись орендованою квартирою. Згідно з ч. 1 ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У ст. 29 ЦК України зазначається, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ст. 310 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання та вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом на недоторканність. Згідно зі ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Житлом як місцем проживання є не тільки будинок чи квартира, що є власністю певної особи, а також орендоване приміщення. Таким чином, позивач, як особа, яка має речове право на спірну квартиру (право оренди), має право на захист такого права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку, (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав звільнення від доказування, визначених ст. 82 ЦПК України судом не встановлено. Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та його задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу адвоката) які поніс Позивач під час розгляду даної справи, суд встановив наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 15 ЦПК України). Звертаємо увагу суду, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги (додаткової угоди до договору) на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (ч. 1 ст. 30 Закону). Акцентуємо увагу суду, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В силу ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано ст.137 ЦПК України. За умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені. А для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (згідно Постанови ВС від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (дана позиція викладена у Постанові від 03.06.2020 року у справі № 211/1674/19 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду). У матеріалах даної справи міститься Акт надання послуг № 21 від 30.09.2024 р. до Договору на правову допомогу № 01/2021 від 05.01.2021 р. на суму - 84 000 грн. 00 коп., які понесло Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» під час розгляду справи № 757/18462/21-ц. Згідно Акту здійснювався: Аналіз судової практики та діючого законодавства, підготовка - Апеляційної скарги на Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2022 р. у справі № 757/18462/21-ц. Підготовка - Клопотання про долучення судового рішення до матеріалів справи № 757/18462/21-ц. Аналіз судової практики та діючого законодавства, підготовка - Касаційної скарги на Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2022 р. у справі № 757/18462/21-ц та Постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 757/18462/21-ц. Підготовка - Клопотання про долучення документів до матеріалів справи №757/18462/21-ц. Договір № 01/2021 про надання правової (правничої) допомоги від 05.01.2021 р. укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Український правовий альянс». Наявні належним чином завірена копія Ордеру на надання правової (правничої) допомоги та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно Акт надання послуг № 25 від 29.10.2025 р. до Договору на правову допомогу № 03/2021 від 15.03.2021 р. на суму - 176 000 грн. 00 коп., які понесло Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» під час розгляду справи № 757/18462/21-ц. Позивачем надано Договір на правову допомогу № 03/2021 від 15.03.2021 р., Довіреність від 15.03.2021 року на представлення інтересів адвокатом, витяг із ЄРАУ. Позивачем документально підтверджено судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу адвоката) які поніс Позивач під час розгляду даної справи у загальному розмірі - 260 000 грн.00 коп. Заперечення Відповідача проти задоволення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) які поніс Позивач - не містить обґрунтованих доказів та аргументів. Представником АО «Гапоненко Роман і партнери», адвокатом у повній мірі дотримано ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із: складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; тощо, з огляду на наступне: адвокатом було здійснено аналіз судової практики та діючого законодавства, підготовлено ряд процесуальних документів, згідно Актів наданих послуг; наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (дана позиція викладена у Постанові від 03.06.2020 року у справі № 211/1674/19 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду); у випадку зловживання стороною процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.141 ЦПКУ). У даному випадку суд

Outcome: approved