Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник позивача шляхом використання системи «Електронний суд» звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на суму 52000,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивувано тим, що 19.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78887545. 03.07.2003 між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" код ЄДРПОУ 39861924, укладено Договір факторингу № 034-030723, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги № 05/09/23 від 05.09.2023 р. Клієнт відступив Факторові у тому числі Право Вимоги за Договором позики № 78887545, укладеним 17.04.2023 року між Позикодавцем ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та Позичальником, яким є [PERSON] , право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги. Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомира області від 07.04.2025 цивільну справу № 278/1365/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості - передано на розгляд Богунському районному суду міста Житомира Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2025, цивільну справу передано на розгляд судді Перекупці І.Г. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено до судове засідання на 10:00 год. 24 липня 2025 року. 14.05.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне. Позивач зазначив, що що між сторонами у справі укладений кредитний договір в електронної формі та надає як доказ його укладання кредитний договір, нібито підписаний відповідачем в електронному вигляді, паспорт споживчого кредиту тощо. Однак, такі докази не є належними, допустимими та достатніми для встановлення підписання сторонами у справі кредитного договору. В справі не має доказів щодо належності відповідачу телефону [NUMBER] , на який нібито направлявся одноразовий ідентифікатор. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору, або видачі кредитної картки з кредитним лімітом. Надані позивачем кредитний Договір, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Не повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позивач, покладає на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Позивач не довів належними та допустимим доказами, який саме варіант кредитного договору та з якими саме умовами був запропонований відповідачу, та яким засобом зв`язку це було доведено до відома відповідача. Посилання позивача на те, що нібито це було зроблено в електронному кабінеті споживача/відповідача, не заслуговує на увагу, оскільки позивач не надав доказів ані наявності такого кабінету відповідача, ані належності саме відповідачу номеру телефону, на який нібито надсилався одноразовий ідентифікатор. Окрім того, позивач не надав доказів направлення відповідачу одноразового ідентифікатора. Разом із тим, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових або електронних), які б відповідали вимогам процесуального законодавства, перерахування позивачем грошових коштів на користь відповідача.Довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000004929/ТНПП від 20.12.2024 р. додане позивачем до позовної заяви як доказ отримання відповідачем позикових коштів від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», є не належним доказом отримання відповідачем коштів, оскільки складений з порушенням пунктів 1.3., 1.13, 2.14, підпункту 7 п. 37 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22. Таким чином, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника. На підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів за договором позивачем надано копію довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000004929/ТНПП від 20.12.2024 р. Однак, в цієї довідці не вказано ані рахунок одержувача коштів, ані підпису та печатки банку про здійснення платежу. Позивач не надав жодного доказу отримання відповідачем коштів за договором з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів». Тому просить відмовити в повному обсязі в позові ТОВ «Сіроко фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за безгрошовістю та безпідставністю. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2025 витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступну інформацію та матеріали: інформацію про наявність станом на 17.04.2023 (дата перерахування коштів позики) відкритого на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , карткового рахунку (маска карти № [NUMBER] ), а також його повних реквізитів, включно з повним номером банківської карти; інформацію чи були зараховані на такий рахунок [PERSON] кошти в сумі 13000,00 грн, дата транзакції - 17.04.2023, номер транзакції ТОВ «ФК «Фінекспрес» - 886afebf-f15f-45f0-ac4c-63b6f6f71ba6, та відповідну виписку; інформацію чи направлялося смс (або інше) повідомлення власнику рахунка про зарахування коштів на його картковий рахунок згідно транзакції: дата транзакції - 17.04.2023, номер транзакції ТОВ «ФК «Фінекспрес» - 886afebf-f15f-45f0-ac4c-63b6f6f71ba6, та відповідний звіт; інформацію чи зверталась [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , протягом квітня 2023 - грудня 2023 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з питань блокування карти, хибних транзакцій, зайво зарахованих коштів, тощо; інформацію чи списувалися з такої карти [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кошти в період квітня 2023 - грудня 2023 року, в яких сумах, через які банкомати, касу, чи платіжні системи, тощо (деталізовану виписку по рахунку за вказаний період); надати відеозаписи з банкоматів/ терміналів про зняття коштів з такої карти [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в період квітня 2023 - грудня 2023 року. 22.08.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла витребувана інформація. Представник ТОВ "Сіроко Фінанс" в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Представник відповідачки подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78887545. Договір позики був підписаний відповідачкою [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7cdOEi8cmK. На виконання умов Договору позики Позикодавець 17.04.2023 року перерахував на вказаний Позичальником рахунок грошову позику за умовами Договору в сумі 13000,00 виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання. Таким чином, розмір простроченої і непогашеної заборгованості Боржника перед позивачем за укладеним Договором позики № 78887545 від 17.04.2023, станом на 24.12.2024 складає 52000,00 грн, у тому числі: 13000,00 грн - заборгованість за неповернутою сумою позики (тілом кредиту); 39000,00 грн - заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою. Позивач надає довідку АТ «ФК «Фінексперс» № КД-000004929/ТНПП від 20.12.2024, в якій зазначено, що ТОВ «ФК «Фінексперс», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфрастурктури та видачу ліцензіі? від 27.04.2023 № 21/764-рк), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної інформації: дата 17.04.2023; номер платежу 886afebf-f15f-45f0-ac4c-63b6f6f71ba6; сума 13000,00 грн; отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] . Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Інформація, яка міститься в цьому документі/додатках до цього документу, належить до таємниці надавача платіжних послуг, відповідно до Правил зберігання, захисту, використання та розкриття таємниці надавача платіжних послуг, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2022 № 147. 03.07.2003 між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" код ЄДРПОУ 39861924, укладено Договір факторингу № 034-030723, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги № 05/09/23 від 05.09.2023 р. Клієнт відступив Факторові у тому числі Право Вимоги за Договором позики № 78887545, укладеним 17.04.2023 року між Позикодавцем ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та Позичальником, яким є [PERSON] , право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги. ТОВ "Сіроко Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 52000,00 грн, з яких: 13000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 39000,00 грн - сума заборгованості по процентам. Відповідачка не виконала свого обов`язку, надані йому кошти за кредитним договорам в строки передбачені договорам не повернула. 22.08.2025 до суду надійшов лист АТ КБ «ПриватБанк» № 20.01.0.0.0/7-250807/60014-БТ від 18.08.2025, в якому зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Додатково надали виписку по рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період 17.04.2023- 17.04.2023, яка містить зарахування на суму 13000,00 грн. 24.12.2024 ТОВ «Сіроко Фінанс» направило вимогу № 24.12.24-01/1275 на адресу відповідачки [PERSON] про необхідність погашення заборгованості за Договором позики № 78887545 від 17.04.2023 та зазначає, що розмір простроченої і непогашеної заборгованості боржника перед ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за укладеним Договором позики № 78887545 від 17.04.2023, станом на «24.12.2024 складає 52000,00 грн, у тому числі: 13000,00 грн - заборгованість за неповернутою сумою позики (тілом кредиту); 39000,00 грн - заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою. Відтак, вимагає сплатити суму боргу у розмірі 52000,00 грн до 09.01.2025. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошогвиїх коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом . Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.с т. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача щодо позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву не знайшли свого підтвердження та не приймаються судом, оскільки позивачем доведено позовні вимоги належними та допуститми доказами. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо укладення договору та розміру заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 78887545 від 17.04.2023 заборогованість складає 52000,00 грн, з яких: 13000,00 грн - заборгованість за неповернутою сумою позики (тілом кредиту); 39000,00 грн - заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Сіроко Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved