Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , третя особа: ПАТ НАСК «ОРАНТА», із позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 75 341,88 грн. Позивач посилається на те, що 30.07.2024 сталася ДТП за участю автомобіля CHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] , водій - [PERSON] , власник автомобіля - [PERSON] та автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. [NUMBER] , водієм та власником якого є [PERSON] . За фактом цієї події, що сталася за адресою: м. Олександрія перехрестя Гетьмана Мазепи та Івана Франка було складено на ім`я Відповідача протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 540946 від 30.07.2025. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі № 398/3966/24 від 23.08.2024 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Після ДТП у становленні законом строки позивач звернулась до страхової винуватця ДТП та написала заяву про виплату їй страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб. Згідно з листом-відповіддю № 09-02-22/7528 від 11.10.2024 від ПАТ НАСК «ОРАНТА» позивачу було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 67 357,38 грн за страховим актом № ОЦВ-24-11-14126/1. Однак ця сума відшкодування не покривала суму дійсної шкоди, яка була завдана внаслідок ДТП і позивач звернулася до оцінювача та отримала звіт про оцінку колісного транспортного засобу, в якому зазначено, що ринкова вартість КТЗ станом на момент пошкодження (до моменту ДТП) - 171 100,00 грн; вартість відновлювального ремонт станом на 08.10.2024 - 107 874,97 грн; вартість матеріальних збитків, що завдані власнику КТЗ станом на 08.10.2024 - 77 533,09 грн. Для проведення огляду транспортного засобу позивачем направляв запрошення на ім`я відповідача та адресу його страхової компанії - ПАТ НАСК «ОРАНТА», що підтверджується копіями доказів направлення запрошення для проведення експертизи від 04.10.2024. Відповідач на огляд не з`явився, пр огляді транспортного засобу був присутній представник від страхової компанії, який подавав свої пояснення / заперечення до ремонтної калькуляції. Позивач направила вказаний звіт до ПАТ НАСК «ОРАНТА» для перегляду суми страхового відшкодування. На її адресу надійшов лист-відповідь № 09-02 17/14673 від 26.12.2024 від ПАТ НАСК «ОРАНТА», в якому зазначили, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу складений ПП «ВКА «Ріка-Інвест» наразі на розгляді. 21.01.2025 позивачу було доплачено кошти в сумі 7 675,71 грн. Отже, ПАТ НАСК «ОРАНТА» виплатила суму в розмірі 77 533,09 грн, що становить вартість матеріальних збитків, що завдані власник КТЗ станом на 08.10.2024. Позивач зверталась до відповідача з пропозицією про добровільне відшкодування шкоди, однак відповідач її ігнорує та не бажає врегулювати це питання в добровільному порядку, в зв`язку з цим позивач змушена звернутись для захисту своїх прав до суду. Предметом позову є стягнення шкоди, а саме різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В силу вимог норм матеріального права вбачається, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 30 341,88 грн, що становить різницю між фактичним розміром шкоди, що складає 107 874,97 грн та розміром страхової виплати, що складає 77 533,09 грн. За послуги експерта за проведення транспортно-товарознавчого дослідження позивач сплатила 5 000,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану ДТП в розмірі 30 341,88 грн, 5000 грн, - витрати за проведення звіту про оцінку колісного транспортного засобу та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. Представник позивача - адвокат Гулий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача - адвокат Пороло М.М. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, зазначив, що позовні вимоги визнають частково, а саме вважає заявлену суму моральної шкоди необгрунтованою, крім того вважає завищеними орієнтовну суму витрат на правничу допомогу. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору свого представника в судове засідання не направила, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.08.2024 у справі № 398/3966/24, яка набрала законної сили, 30.07.2024 за адресою: м. Олександрія перехрестя Гетьмана Мазепи та Івана Франка сталася ДТП за участю автомобіля CHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] , водій - [PERSON] , власник автомобіля - [PERSON] , та автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. [NUMBER] , водієм та власником якого є [PERSON] . Зазначеною постановою суду визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] , є власником транспортного засобу CHEVROLET AVEO, державний номерний знак [NUMBER] . 25.12.2023 ПАТ НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218603801. Забезпеченим транспортним засобом згідно даного договору страхування виступає Volkswagen Touran, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до висновку про вартість об`єкта, представленого до оцінки від 08.10.2024, ринкова вартість КТЗ станом на момент пошкодження (до моменту ДТП) - 171 100,00 грн; вартість відновлювального ремонт станом на 08.10.2024 - 107 874,97 грн; вартість матеріальних збитків, що завдані власнику КТЗ станом на 08.10.2024 - 77 533,09 грн. За складання звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 08.10.2024 позивач сплатила 5 000,00 грн, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера № 3010 від 30.10.2024. Згідно з листом-відповіддю № 09-02-22/7528 від 11.10.2024 ПАТ НАСК «ОРАНТА» позивачу було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 67 357,38 грн за страховим актом № ОЦВ-24-11-14126/1, а також згідно з листом-відповіддю № 09-02 17/14673 від 26.12.2024 ПАТ НАСК «ОРАНТА» 21.01.2025 позивачу було доплачено 7 675,71 грн, тобто виплачено суму в загальному розмірі 77 533,09 грн. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України). Наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30.07.2024, встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення і відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Позивач просить стягнути різницю між вартістю відновлюваного ремонту без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, та сумою виплаченого страхового відшкодування в сумі 30 341,88 грн, а також витрати на проведення звіту про оцінку колісного транспортного засобу в сумі 5000,00 грн. Згідно з п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує, зокрема, шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Встановлено, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує стягнутий на користь позивача розмір страхового відшкодування, отже з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою в сумі 30 341,88 грн, а також витрати позивача на проведення звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 08.10.2024 в сумі 5000,00 грн, які є реальними збитками відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд встановив, що винними діями відповідача позивачу завдано шкоди, оскільки останній. керуючи транспортним засобом, порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з її автомобілем. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, враховуючи, що внаслідок ДТП позивач був позбавлений можливості користуватись автомобілем, докладав зусиль для оформлення страхової виплати, а відповідач в свою чергу не відшкодував заподіяну шкоду в добровільному порядку, тому суд вважає прийнятним визначити розмір моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн, що буде відповідати принципу розумності та справедливості. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial