Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

04.03.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа товарна біржа «Смарагд-Південь», про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позов обґрунтовано тими обставинами, що позивач не може розпорядитися належною йому квартирою [ADDRESS] , оскільки договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, який він уклав з відповідачем 01.12.1995 зареєстрований товарною біржею та нотаріально не посвідчений. Враховуючи, що договір виконано, право власності зареєстровано в КП «ХБТІ», просить задовольнити позов. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2024 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику адвокату М.Абрамову, який подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, відзиву та пояснень не направили. належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який зареєстрований на товарній біржі «Смарагд-Південь» 01.12.1995 року за рег.№364, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Згідно листа №394 від 14.09.2023 КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Частина 1ст.15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» від\~10\~грудня 1991\~року (з наступними змінами та доповненнями), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 зазначеного Закону України встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов`язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники. Відповідно до ст.ст.57,58 Конституції України, ст.5\~ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у грудні 1995 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Статтею 47\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року) була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 ст.47\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Так, Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 у справі №754/1466/15-ц дійшов наступних висновків. У період укладання спірного договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві, оскільки згідно зі статтями\~224,\~227 ЦК УРСР\~\~1963 року\~договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Проте, згідно зі\~статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», чинному на час виникнення спірних правовідносин, біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша\~статті 128 ЦК УРСР 1963 року), а відповідно до\~\~статті 153 ЦК УРСР 1963 року\~договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Отже, положення\~статті 227 ЦК УРСР 1963 року\~спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку. Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як\~стаття 15 Закону України «Про товарну біржу», чинному на час виникнення спірних правовідносин, закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. Таким чином положення\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу», чинному на час виникнення спірних правовідносин, по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. Тобто, закон спеціальний переважає закон загальний. Отже, договір купівлі-продажу (міни) житлового будинку (квартири), укладений на біржі в простій письмовій формі, може бути визнаний недійсним. Згідно зі\~статтею 47 ЦК УРСР 1963 року\~нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу. Тобто законодавець передбачав єдиний наслідок недотримання нотаріальної форми угоди - визнання її недійсною. Відповідно до частини першої\~статті 48 ЦК УРСР 1963 року\~недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. З матеріалів справи слідує, що покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу квартири, сплатив за придбане майно обумовлені договором кошти, договір відповідно до вимог ч.2ст.227\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року) зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалась недійсною (протилежного судом не встановлено), а тому покупець набув право власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 328, 1216, 1217,\~1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved