Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказавши суду, що відповідно до кредитного договору №196325 від 09.06.2021 р., відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (без виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. 21.10.2025 року до суду надійшов відзив [PERSON] в якому він просить в задоволенні позову відмовити. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, в межах якого міг звернутися до суду . 30.10.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в якій позивачем заначено, що перебіг строку позовної давності був зупинений з 02.04.2020 року з запровадженням карантину, а з 24.02.2022 року - у зв`язку з введенням воєнного стану, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суддею об`єктивно встановлено, що 09.06.2021 р. між [PERSON] та ТОВ «ЗАЙМЕР» було укладено договір про надання фінансового кредиту №196325, відповідно до якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 2000 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ( зворот а.с.14-16). Згідно п.1.2. Договору, кредит надається строком на 20 днів, тобто до 28.06.2021.згідно п.1.3. За користування кредитом передбачені відсотки - 730% річних відщ суми кредиту в розрахунку 2% на добу. \~ \~ \~ \~Згідно з п.3.3.3. клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту , зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти за кредитом. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором CL4888 ( а.с.11). Згідно платіжної інструкції 09.06.2021 року ТОВ «ПрофітГід в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів» перерахувало на банківську платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] кошти в сумі 2000 грн. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем були здійсненні будь які дії, спрямовані на продовження строку договору надання фінансового кредиту. \~ \~ \~ \~17.02.2022 р. між ТОВ «ЗЙМЕР» та ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №1-17/02/2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ЗАЙМЕР» передає (відступає) ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ЗАЙМЕР» і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 17-20). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заміняє ТОВ «ЗАЙМЕР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ЗАЙМЕР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. 12.10.2022 року між ТОВ «ЗЙМЕР» та ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено додаткову угоду до договору факторингу №1-17/02/2022 від 17.02.2022 року про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням (а.с.21). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-17/02/2022 від 17.02.2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 10080 грн., з яких: 2000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 8080,00 грн. заборгованість по відсотках (а.с. 10). В наданій позивачем виписці з особового рахунку за кредитним договором №196325 зазначено, що заборгованість [PERSON] становить 10080 грн., з яких: 2000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 8080,00 грн. заборгованість по відсотках ( а.с.9). Будь-яких розрахунків, з яких можна було встановити яким чином здійснювалось нарахування відсотків та за який період до позовної заяви не долучено. Також не долучено доказів на підтвердження того, що відповідачем були здійсненні будь які дії, спрямовані на продовження строку договору надання фінансового кредиту. Вирішуючи питання про можливість стягнення коштів з відповідача по вищевказаному договорі, суддя виходить із такого. За змістом ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч.1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Ст.514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитним договором №196325 від 09.06.2021 р. після 28.06.2021 року відсотків за кредитом є незаконним. Тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за угодою після вказаної дати є безпідставною та не підлягає до задоволення. Згідно п.4\~ч.1\~ст.1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»:\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за\~супровідні послуги\~кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»: До загальних\~витрат за\~споживчим кредитом\~включаються: доходи кредитодавця\~у вигляді\~процентів; комісії кредитодавця,\~пов`язані\~з наданням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~у тому\~числі комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості,\~розрахунково-касове\~обслуговування,\~юридичне оформлення\~тощо; інші витрати споживача на\~супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Безпідставними є твердження відповідача у відзиві про сплив строків позовної давності в межах якого позивач міг звернутися до суду з позовом про стягнення боргу. Згідно п.12\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,258,362,559,681,728,786,1293 цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Вищевказаний карантин\~введений Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року. Згідно\~Постанови Кабінету міністрів України від 27.06.2023 р. №651, з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2\~відмінено. Відповідно до п.19\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Однак, згідно\~Закону України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності»,\~пункт 19\~розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України\~було виключено. Даний закон набрав чинності 04.09.2025 р. Таким чином, строки позовної давності у вказаній справі не сплинули. Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.5 ст.81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи,\~що відповідач\~належним чином\~не виконав\~обов`язку\~за договором\~кредиту,\~суддя приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги в\~частині стягнення\~боргу за\~договором \~підлягають до\~часткового задоволення,\~а саме: за кредитним договором №196325 підлягає до стягнення 2800 грн. 00коп., а саме 2000 грн. 00 коп. - суми заборгованості за основним зобов`язанням, 800 грн. - відсотків за користування коштами в межах строку кредитування, визначеного умовами договору, відповідно до додатку №1 до Договору ( зворот а.с.16). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суддя враховує наступне. Так до матеріалів справи представником позивача долучено копію платіжної інструкції про сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того представником позивача долучено до матеріалів справи заяву про відшкодування судових витрат в якій просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн., на підтвердження чого надав суду копії відповідних документів (акт про отримання правової допомоги, платіжну інструкцію). З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1\~ст.141 ЦПК України). Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 27,77 %, то відповідно і сума стягнення судового збору на користь позивача має бути зменшена на цю різницю, що становить: 687 грн. 97 коп. та 2195 грн. 85 коп.\~витрат на правову допомогу.

Outcome: partial