Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог У квітні 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Вельчева Н. М., звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є його батьком. Обґрунтовуючи заяву, зазначив, що [INFO] в с. Благодатне Білгород-Дністровського району Одеської області помер батько заявника [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , на день своєї смерті, був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї входили дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. 31 січня 2018 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Лебединською І.М., секретарем Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, зареєстрований за №7, відповідно до якого спадкоємцем земельної ділянки площею 4,23 га розташованої на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області призначив [PERSON] , а спадкоємцем житлового будинку [ADDRESS] призначив [PERSON] . Заявник [PERSON] , як спадкоємиць за заповітом прийняв спадщину у встановлений законом строк шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кісенко І. В. заведена спадкова справа №46/2025 до майна [PERSON] , дата смерті [INFO] , дата та місце народження [INFO] в с. Нові Каплани Арцизького району Одеської області, номер у спадковому реєстрі 74265417 При вивченні документів, нотаріусом було встановлено розбіжності в написанні приз віща у свідоцтві про смерть спадкодавця та паспорті заявника. У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] спадкодавця вказано « [PERSON] », а у паспорті гр. України спадкоємця вказано « [PERSON] » У зв`язку з чим приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кісенко І. В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих факт родинних відносин спадкодавця та заявника. У зв`язку з вищенаведеним, він вимушений звернутися до суду з даною заявою. Рух справи 12 серпня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження, витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кісенко І. В. копію спадкової справи № 46/2025 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Аргументи, доводи, клопотання учасників справи [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник [PERSON] , адвокат Вельчева В. В., у судовому засіданні підтримала доводи заяви. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій підтримали доводи заяви та просили провести розгляд справи провести за їх відсутності. Представник Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області 17.12.1997 року (а.с.9-10) вбачається, що [PERSON] (заявник), народився [INFO] в с. Благодатне Саратського району Одеської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 січня 1979 року, виписаного російською мовою, батьками « [PERSON] » є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.12). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2025 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Благодатне білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.13). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 1997 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області та картці платника податків, виданій 30 травня 2002 року прізвище особи - батька заявника вказано « [PERSON] » (а.с.15). Згідно з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.04.2018 рр за № 119360366 та за № 119359352, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,25 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер якої 5124583200:05:001:0017 (а.с.20,21). За життя спадкодавця [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким земельну ділянку площею 4,23 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 5124583200:01:001:0387 для ведення сільськогосподарського виробництва, належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 038327 заповідає [PERSON] , [INFO] та житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідно до облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2011-2015 роки № 00621 по с. Благодатне, вбачається, що [PERSON] є головою домогосподарства на [ADDRESS] . Також членами домогосподарства є дружина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.22-25). Приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кісенко І. В. 15 липня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з розбіжностями у поданих документах, а саме прізвище спадкодавця зазначено « [PERSON] », а прізвище спадкоємця зазначено « [PERSON] ». Згідно з копією спадкової справи до майна померлого № 465/2025, заведеної 27 червня 2025 року білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кісенко І. В. спадкоємцям після смерті [PERSON] є донька [PERSON] та син [PERSON] .. Спадкоємець [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні (а.с.54-84). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин спадкодавця та заявника, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] . Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши доводи заяви, також дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, до яких входить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 зауважив, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17, (провадження № 61-15921св19) викладено висновок, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. У справі, що розглядається, встановлено, що [PERSON] , звертаючись до суду із заявою, просив встановити факт родинних відносин між ним та батьком [PERSON] , який помер [INFO] , що необхідно заявнику для реалізації спадкових прав. В інший спосіб заявник не може підтвердити вказані обставини. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту його родинних відносин з померлим батьком. З наданих заявником документів вбачається факт розбіжностей щодо написання прізвища спадкодавця, а саме « [PERSON] » - « [PERSON] ». Верховний Суд зауважував, що у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти (постанова Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 705/928/23). У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17, (провадження № 61-15921св19) викладено висновок, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. За умови, що необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтва про народження, актові записи про народження втрачені, належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути саме показання свідка. Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18). Під час розгляду спарви суд допитав свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт родинних відносин спадкодавця та заявника, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] . Показання свідків оцінено судом у сукупності з іншими письмовими доказами у справі. Висновки за результатами розгляду справи Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми в розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України та підтверджують факт родинних відносин заявника і спадкодавця як сина і батька. Вирішення питання про розподіл судових витрат Відповідно до статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судовий збір необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved