Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 24.04.2025 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №7161157\~від 14.10.2023\~року в\~загальному розмірі\~32705,84\~грн. та судові витрати, з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. Разом з позовом позивачем було надано до суду два клопотання про витребування доказів. Ухвалою Київського\~районного суду\~міста Одеси\~від 31.07.2025\~року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи належить платіжна картка [NUMBER] громадянину [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); чи зараховувались 14.10.2023 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», грошові кошти у сумі 7000 гривень 00 копійок., за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА»; чи зараховувались 12.10.2023 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», грошові кошти у сумі 600 гривень 00 копійок за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 01.09.2025 року на виконання вказаної ухвали суду до суду надійшли витребувані судом докази. У судове засідання призначене на 17.11.2025 року представник позивача не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак представник позивача у позові зазначив, що заявлені вимоги підтримує, розгляд справи просив суд провести за його відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не має. [PERSON] (надалі за текстом Відповідач) у судове засідання призначене на 17.11.2025 року також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідача, оскільки останній не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, на вказану адресу місця проживання відповідачки, однак усі поштові повідомлення були повернуті до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, однак,\~у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано\~заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №7161157 у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» надає останньому грошові кошти в сумі 600,00 грн., строком на 3560 днів. Відповідно до п. 1.5. договору, тип процентної\~ставки -\~фіксована. За користування\~кредитом нараховуються\~проценти відповідно\~до наступних\~умов:\~стандартна процентна\~ставка становить\~1,99%\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту\~в договорі. Знижена процентна ставка 1,692 % в день та застосовується відповідно до умов, передбачених договором. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 29653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 23075,33% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 4898,40 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 4844,67 грн. У відповідності до п.2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7567 12.10.2023 року [PERSON] . Також,\~відповідачем,\~шляхом накладення електронного підпису, підписано паспорт споживчого кредиту,\~який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; інформацію та контактні дані кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти платежі. З наданого позивачем до позову листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» вбачається підтвердження успішного перерахування грошових коштів на платіжну картку клієнта 12.10.2023 о 17:23:17 в сумі 600,00 грн., маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі - 39692143. 14.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем по справі укладено додаткову угоду до договору №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, у відповідності до умов якого, сторони домовились збільшити суму кредиту на 7000,00 гривень, та погодили внести зміни до договору №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року. Також,\~відповідачем,\~шляхом накладення електронного підпису, підписано паспорт споживчого кредиту до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року (Стандартизована форма),\~який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; інформацію та контактні дані кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти платежі. З наданого позивачем до позову листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» вбачається підтвердження успішного перерахування грошових коштів на платіжну картку клієнта 14.10.2023 о 11:07:08 в сумі 7000,00 грн., маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі - 39714809. У відповідності до наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, в останнього станом на 24.07.2024 року наявна заборгованість у загальному розмірі 21514,08 грн. Також, судом встановлено, що картка вказана у зазначеному договорі, а саме - №5457082294570994 відкрита у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ім`я [PERSON] , на яку 12.10.2023 року було здійснено зарахування коштів на суму 600,00 грн., а також 14.10.2023 року зарахування на суму 7000,00 грн., що підтверджується листом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 25.08.2025 року за №20.1.0.0.0/7-250815/64675-БТ. 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження клієнта (ціна\~продажу)\~за плату,\~а клієнт\~відступити факторові\~право грошової\~вимоги,\~строк виконання зобов`язань\~за якою\~настав або\~виникне в\~майбутньому до\~третіх осіб\~ боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою),пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 року укладеного сторонами вищевказаними договору, ТОВ «Авентус Україна» передає за вказаним договором до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у тому числі право вимоги за договором про надання коштів на умовах договору №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, укладеним з [PERSON] , заборгованість якої складається з: заборгованості за основною сумою боргу в сумі 7600,00 грн.; заборгованості за відсотками 13914,08 грн. 25.11.2024 року рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Також, до позовної заяви надано розрахунок заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за кредитним\~договором №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, укладеним з [PERSON] , відповідно до якого позивачем за умовами кредитного договору №7161157 від 12.10.2023 року здійснено нарахування відсотків за ставкою 1,99%, на суму заборгованості за кредитом в сумі 7600,00 грн., за 74 календарних дні, а саме за період з 25.07.2024 року по 06.10.2024 року, які становлять в сумі 11191,76 грн. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Згідно положень\~ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є\~укладеним,\~якщо\~сторони\~досягли згоди\~з\~усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч.1\~ст.638 ЦК України). Згідно зі ст.634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України,\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~207\~ЦК України,\~в редакції\~станом на\~момент укладення\~договору,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.\~1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею\~526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2\~ст. 612 ЦК України встановлено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки\~грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Також, відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з\~ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем належним чином укладено договір №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, за умовами якого [PERSON] отримав у кредит грошові кошти в сумі 60,00 грн., які виплачені останньому належним чином. Також між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем належним чином укладено додаткову угоду до договору №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, укладену 14.10.2023 року, за умовами якого [PERSON] отримав у кредит додатково грошові кошти в сумі 7000,00 грн., які також виплачені останньому належним чином. Крім того, листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 25.08.2025 року за №20.1.0.0.0/7-250815/64675-БТ повідомлено, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку №[NUMBER] та на яку 12.10.2023 року здійснено переказ коштів на суму 600,00 грн., та 14.10.2023 року здійснено переказ коштів на суму 7000,00 грн., що свідчить про належне виконання ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за договором №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, а також за додатковою угодою від 14.10.2023 року. У відповідності до поданого до суду договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 року, який є належним доказом, позивачем належним чином набуто право вимоги за вищевказаним кредитним договором укладеним з [PERSON] . Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідачf до фінансової установи та отримання нbv кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2\~глави 71 ЦК України\~«Кредит». Також судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача розмір заборгованості за кредитним договором №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, у загальному розмірі, який дорівнює розміру заборгованості станом на час набуття права вимоги до відповідача станом на 25.07.2024 року, а саме в сумі 21514,08 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в сумі 7600,00 грн.; заборгованості за відсотками 13914,08 грн. Додатково, у відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості, позивачем здійснено донарахування відсотків за вказаним кредитним договором №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, за ставкою 1,99%, на суму заборгованості за кредитом в сумі 7600,00 грн., за 74 календарних дні, а саме за період з 25.07.2024 року по 06.10.2024 року, які становлять в сумі 11191,76 грн. Судом встановлено, що вказані нарахування відсотків здійснені позивачем у відповідності до погодженої відсоткової ставки у пункті 1.5.1 укладеного договору №4408709 про надання споживчого кредиту від 21.02.2024 року. Крім того вбачається, що ТОВ\~«Авентус Україна»\~закінчило нарахування, а позивач, яким набуто прав вимоги за кредитним договором, почав здійснювати нарахування відсотків в інший термін. Тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого Сторонами строку договору. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про обґрунтованість і належність проведених позивачем нарахувань відсотків за кредитним договором за період з 25.07.2024 року по 06.10.2024 року в загальній сумі 11191,76 грн. Відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплати наявної заборгованості за договором, на що посилається позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача у зв`язку з невиконанням умов договору №7161157 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року, підлягає на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» заборгованість у загальному розмірі 32705,84. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування понесених останнім витрат зі сплати судового збору в сумі - 2422,40 грн. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини\~третьої\~статті 141\~ЦПК України\~при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує:\~чи пов`язані\~ці\~витрати\~з розглядом\~справи; чи\~є\~розмір\~таких витрат\~обґрунтованим\~та\~пропорційним до\~предмета\~спору\~з урахуванням\~ціни\~позову,\~значення\~справи\~для сторін,\~в\~тому\~числі чи\~міг\~результат\~її вирішення\~вплинути\~на\~репутацію сторони\~або\~чи\~викликала справа\~публічний\~інтерес; поведінку\~сторони\~під\~час розгляду\~справи,\~що\~призвела\~до затягування\~розгляду\~справи,\~зокрема,\~подання\~стороною\~явно необґрунтованих\~заяв\~і\~клопотань,\~безпідставне\~твердження\~або заперечення\~стороною\~певних\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~справи,\~безпідставне\~завищення\~позивачем позовних\~вимог\~тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем надано: - договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року укладений між позивачем та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем; - заявка №7477 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем від 11.03.2025 року; - акт №7477 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем від 10.04.2025 року, за умовами якого банком прийнято послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON] на загальну суму 10000,00 грн. Суд бере до уваги, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, в повній мірі відповідають обсягу проведеної адвокатом роботи, складності справи та критерію розумності їх розміру. Одночасно судом враховується, що відповідачем не надано жодних заперечень чи клопотань про зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу. Приймаючи викладене, оскільки, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved