Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 13 червня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНТ ЦЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, Місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у AT «ТАСкомбанк») суму заборгованості: за Кредитним договором № 12032-07/2024 в розмірі 43860 грн., з яких: - 14200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 22560 грн. - сума заборгованості за процентами; - 7100 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. за Договором позики № 7857761 в розмірі 7832 грн., з яких: - 3200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2032 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; - 2600.00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. за Кредитним договором № 8114107 в розмірі 69777.5 грн., з яких: - 24700 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 37420.5 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 7657 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 121 469,50 грн. Крім того просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що\~ 10.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 12032-07/2024, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 19.11.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19112024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 року до договору факторингу № 19112024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 43 860 грн., з яких: 14 200 сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 560 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 100 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 12032-07/2024 від 10.07.2024 року. Крім того зазначає, що 16.08.2024 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 7857761, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 11.12.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 7832,00 грн., з яких: 3 200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 032 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 2 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками на прострочену позику. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 7857761 від 16.08.2024 року. Також вказує, що 24.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8114107, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 24.04.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24042025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24042025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 69 777 грн., з яких 24 700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 420,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 657 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 8114107 від 24.0.2024 року. Ухвалою Богуславського районного суду від 12.08.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі та ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позову просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 282-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів№2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Таким чином суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі на підставі наявних матеріалів. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 12032-07/2024, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 14 200,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.04.2025, строком на 120 днів. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 14 200,00 грн.; строк на який надається кредит: 120 днів; процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. На виконання умов договору від 10.07.2024 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 14 200,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY електронного переказу, що підтверджується квитанцією ТОВ «УПР» (а.с 14). 19.11.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19112024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 року до договору факторингу № 19112024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 43 860 грн., з яких: 14 200 сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 560 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 100 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Представником позивача також надано розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідно до якого заборгованість відповідача складає 43 860 грн., з яких: 14 200 сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 560 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 100 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Судом також встановлено, що 16.08.2024 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 7857761, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 3 200,00 грн.; строк на який надається кредит: 59 днів до 14.10.2024; процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 11.12.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 7 832,00 грн., з яких: 3 200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 032 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 2 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками на прострочену позику. Представником позивача також надано розрахунок заборгованості за вказаним договором позики, відповідно до якого заборгованість відповідача складає 7 832,00 грн., з яких: 3 200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 032 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 2 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками на прострочену позику. Матеріалами справи підтверджено, що 24.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8114107, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 24 700,00 грн.; строк на який надається кредит: 360 днів; процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. 24.04.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24042025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24042025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 69 777 грн., з яких 24 700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 420,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 657 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Представником позивача також надано розрахунок заборгованості за вказаним договором позики, відповідно до якого заборгованість відповідача складає\~ 69 777 грн., з яких 24 700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 420,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 657 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами, позивач просив його позов задовольнити, та стягнути з відповідача вказану заборгованість. Також позивач просив стягнути судові витрати з відповідача. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцями за кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та ЗУ « Про електронну комерцію», ЗУ « Про електронні документи та електронний документообіг». Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за вищевказаними кредитними договорами, набув право вимоги до відповідача. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених договорів факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] , відповідно до умов кредитного договору №12032-07/2024 від 10.07.2024 (укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] ),\~ договору позики № 7857761 від 16.08.2024 року (укладеного між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] ) та кредитного договору №8114107 від 24.07.2024 (укладеного між ТОВ «Авентус» та [PERSON] ) Всупереч умов кредитних договорів №12032-07/2024 від 10.07.2024,\~ № 7857761 від 16.08.2024 та №8114107 від 24.07.2024 відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитним договорам, ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаними кредитними договорами становить: - за договором позики №12032-07/2024 від 10.07.2024 в розмірі 43 860 грн 00 коп., з яких: 14 200 грн 08 коп. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 22 560 грн 00 коп. - суми заборгованості за відсотками,\~ 7 100 заборгованість за штрафними санкціями; - за договором позики № 7857761 від 16.08.2024 в розмірі - 7 832,00 грн., з яких: 3 200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 032 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 2 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками на прострочену позику; - за\~ кредитним договором №8114107 від 24.07.2024\~ в розмірі 69 777 грн., з яких 24 700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 420,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 7 657 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, обґрунтованими. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 121 469 (сто двадцять одна тисяча чотириста шістдесят дев`ять) гривень 50 копійок. При цьому, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved