Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Таранець О.Ю. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 05 липня 2017 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №269. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог зазначила, що їх з відповідачем сімейне життя не склалося, неодноразові спроби порозумітися позитивного результату не дали. На думку позивача, їх з відповідачем шлюб має формальний характер, позаяк шлюбно-сімейних стосунків вони не підтримують з 05 березня 2022 року. Зазначила, що у шлюбі у них з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, просила шлюб, укладений з відповідачем розірвати, позаяк його збереження суперечитиме її інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Рух справи Шевченківський районний суд міста Харкова ухвалою від 03 липня 2025 року прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання, витребував у позивача оригінал свідоцтва про шлюб. Шевченківський районний суд міста Харкова ухвалою від 19 вересня 2025 року передав цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на розгляд до Салтівського районного суду міста Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025 цивільну справу №638/12385/25 розподілено у провадження судді Семенової Я.Ю. Справу передано судді 20.10.2025. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 20 жовтня 2025 року залишив без руху позовну заяву [PERSON] , установив позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали. Салтівський районний\~суд міста\~Харкова ухвалою\~від 24\~жовтня 2025\~року прийняв до свого провадження цивільну справу, розгляд справи ухвалив проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, 19 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Таранець О.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у поданій заяві зазначено про підтримання позивачем та представником позивача позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином\~та своєчасно, 17 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданій заяві зазначив про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи сторін, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2017 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №269, що знаходить своє підтвердження оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 липня 2017 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 37). У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис за №496 (а.с. 64). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду З позову вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України\~та\~ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4\~\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст. ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Відповідачем не надано будь-яких доказів того, що сторонами вчиняються дії, спрямовані на збереження сім`ї. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам, та, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Таким чином, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, беручи до уваги фактичні взаємовідносини подружжя, ураховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд доходить висновку про можливість розірвати зареєстрований між сторонами шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved