Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, в якій вказала про те, що 02.06.2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 422. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Останні три роки подружнього життя між нею і відповідачем виникали конфлікти, весь час були напружені відносини. У них відсутні спільні сімейні інтереси і плани на подальше сумісне життя. Спільного сімейного бюджету та господарства вони з відповідачем не ведуть. Починаючи з серпня 2025 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися. З цього часу вони проживають окремо один від одного і рідко спілкуються, в основному що стосується питання виховання дитини. Шлюб існує лише формально і наміру його відновлювати вона не має. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Окрім того,\~відповідач в\~добровільному порядку\~утримувати дитину\~відмовляється,\~кошти на\~неї взагалі\~не надає.\~Дитина фактично\~повністю перебуває\~на її\~утриманні.\~Вона самотужки\~не в\~змозі повністю\~її всім\~забезпечити. Як їй відомо, відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, які потребують його опіки, не має. Зараз він проходить службу в Національній гвардії України, на посаді старшини - водія та отримує грошове забезпечення. З його слів середній розмір грошового забезпечення становить 20000 грн. та доплата за бойові 30000,00 грн. Грошові кошти, які відповідач витрачає на потреби дитини є недостатніми, натомість має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дитини на рівні достатньому для її повноцінного розвитку. Тобто має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина [PERSON] . Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 21.08.2015 Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 602; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду та покласти на відповідача судові витрати по оплаті судового збору. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. До початку судового засідання від відповідача надійшла заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 02.06.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.06.2017 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 422. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.08.2017 року Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 1029. Батьками дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.10.2025 року сторонам був наданий строк для примирення 1 (один) місяць, однак сторони не примирились. У своїй заяві від 15.10.2025 року позивач наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, був категорично проти продовження будь-яких термінів для примирення. У свій заяві від 17.11.2025 року відповідач позов [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітнього сина визнав. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та повага. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивачки на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому подальше збереження сім`ї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров`я і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має реальну можливість надавати таку допомогу сину, оскільки він є здоровим, працездатним, офіційно працевлаштований. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved