Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: Позивач [PERSON] самостійно виховує, утримує та спільно проживає з своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] ухиляється від покладеного на нього батьківських обов"язків від матеріального утримання та виховання двох неповнолітніх дітей при цьому відповідач здійснює великі витрати на своє утримання, ігноруючи та не враховуючи при цьому потреби своїх дітей що стало підставою звернення позивачу з позовом до суду. Позивач просить суду стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від всіх його видів заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягненням дітьми повноліття. Ухвалою судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області Ясінського Л.Ю. від 11.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 11.09.2025 року було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак до суду було повернуто конверт з рекомендованим повідомленням без вручення поштового відправлення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України. Відзиву на позову відповідач не подавав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] самостійно виховує, утримує та спільно проживає з своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] ухиляється від покладеного на нього батьківських обов"язків від матеріального утримання та виховання двох неповнолітніх дітей при цьому відповідач здійснює великі витрати на своє утримання, ігноруючи та не враховуючи при цьому потреби своїх дітей що стало підставою звернення позивачу з позовом до суду. На час розгляду справи діти мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, добровільної домовленості відносно утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач є особою працездатною, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку та доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягненням дітьми повноліття з дня звернення з позовом до суду. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved