Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 11.08.2025 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 15005,92 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позов мотивовано тим, що 12.04.2025 року в м. Києві на бул. Ак. Вернадського, 87 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан» д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2025 року у вчинені зазначеної ДТП було визнано винною [PERSON] а також винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Крім того, зазначив, що 07.11.2024 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № 224598713, за яким був застрахований транспортний засіб «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] . ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в добровільному порядку було відшкодовано власнику автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] збитки на суму 15005,92 грн., відповідно до страхового акту/наказу № 28466595977/1, а тому зазначив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 15005,92 грн. у відповідності до ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 12.04.2025 року по бул. Ак. Вернадського, 87 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан» д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2025 року у справі № 759/8472/25 у вчинені зазначеної ДТП було визнано винною [PERSON] а також винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2024 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № 224598713, за яким був застрахований транспортний засіб «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] . Власник пошкодженого автомобіля «Ніссаг» д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Уніка» визнано ДТП страховою подією і сплатило потерпілому страхове відшкодування в сумі 15005,92 грн. відповідно до страхового акту/наказу № 28466595977/1 від 13.05.2025 року та платіжної інструкції № 036998 від 14.05.2025 року. Відповідно до статті 37 ч. 1 п.1 «в» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення. В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 5000,00 грн., представник позивача надав до суду договір доручення № 1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023 року, додаткову угоду № 1 від 01.11.2023 року до договору доручення № 1 ВНМ від 01.11.2023 року, договір про надання правової допомоги від 02.11.2023 року, додаткову угоду № 1 від 02.11.2024 року до договору про надання правової допомоги, акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг № 1/37647 від 04.08.2025 року до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01.11.2023 року. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні позову. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на те, що справа є не значної складності, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 5000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved