Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ "ФК "Укрглобал-фінанс" через свого представника адвоката Руденка К. В. із використанням системи "Електронний суд" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 41 566,50 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 03.09.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 5904803 про надання споживчого кредиту. Відповідачка отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн строком на 360 днів. Грошові кошти були надані шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Райффайзен банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99\~% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту ІТС). Кредитний договір підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents. В порушення умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, тому за нею обліковується заборгованість в сумі 41 566,50 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 15\~000,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору в сумі 26 566,50 грн. 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладений договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.08.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 5904803 про надання споживчого кредиту від 03.09.2022 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором № 5904803 відповідно до реєстру боржників від 26.09.2023 до договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 становить 41 566,50 грн. Боржницею зобов`язання не виконані належним чином ні перед первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна»,\~ні перед\~фактором ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс»,\~що стало\~підставою для\~звернення до\~суду.\~Просить суд\~стягнути із [PERSON] \~заборгованість за договором № 5904803 про надання споживчого кредиту від 03.09.2022 у розмірі 41 566,50 грн, а також відшкодувати понесені судові витрат по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10\~000,00 грн. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.08.2025 справа передана за підсудністю до Чигиринського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.09.2025 позовна заява залишена без руху з наданням позивачеві строку на усунення недоліків. 29 вересня 2025 року від позивача на виконання ухвали суду надійшла заява, за наслідками отримання якої недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 02.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням представника позивача судом витребувані відомості щодо належності відповідачці карткового рахунку та зарахування на нього грошових коштів згідно умов укладеного договору. Витребувані судом докази надані у визначений ухвалою суду строк та долучені до матеріалів справи. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила про часткове визнання позову щодо тіла кредиту у сумі 15 000,00 грн. В обґрунтування заперечень на позов вказала, що письмового договору з ТОВ «Авентус Україна» не укладала, відповідні документи на підтвердження цього відсутні. Також її не було повідомлено про продаж кредиту іншій особі. Зазначила, що строк позовної давності сплив 02.09.2025. Окрім того, вона не працює з 2024 року, власного майна рухомого та нерухомого не має, але має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження. В той же час, її чоловік [PERSON] перебуває на службі в ЗСУ. Зважаючи на викладене, просила задовольнити позов частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відмовити у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за відсотками та судових витрат. Представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що кредитний договір укладено 03.09.2022 року строком на 360 днів, нарахування заборгованості відбувалося за період з 03.09.2022 до 25.09.2023, а зміни до п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей набули чинності 18.05.2024. Відповідна пільга повинна надаватися за наявності передбаченого законом переліку документів, яких відповідачкою не надано. Також зазначив про безпідставність заперечень відповідачки щодо не укладення кредитного договору, оскільки він був укладений в електронній формі та підписаний відповідачкою електронним підписом. Щодо неповідомлення відповідачки про заміну кредитора, то законом передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не передбачено законом. Розмір відсоткової ставки був погоджений сторонами кредитного договору і є незмінним протягом усього строку кредитування, тому заперечення відповідачки в цій частині вимог теж необґрунтовані. Тому просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачки понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу, розмір якої обґрунтований належними доказами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у матеріалах справи та подані сторонами докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно п.\~15\~ч.\~1\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~електронну ідентифікацію\~та електронні\~довірчі послуги»,\~електронний підпис\~-\~електронні дані,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~або логічно\~з ними\~пов`язуютьсяі використовуються підписувачем як підпис. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~для ідентифікації\~автора електронного\~документа може\~використовуватися електронний\~підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно статті 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 22.11.2023 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Судом установлено,\~що03.09.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 5904803 про надання споживчого кредиту. До укладення договору відповідачці наданий паспорт споживчого кредиту. Договір № 5904803 про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту підписані останньою за допомогою одноразового ідентифікатора M146844 03.09.2022 15:49:03. Відповідно до п. 1.1 договору його здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства. Згідно умов цього договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 грн (п. 1.2. кредитного договору). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (п. 2.1 кредитного договору). Строк кредиту складає 360 днів (п. 1.3 кредитного договору). За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 0,597 % в день та застосовується за умови, якщо споживач до 03.10.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених в пп. 1.5.2 договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку (п. 1.5 договору). Відповідачка відповідно до умов кредитного договору та правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала його 03.09.2022\~15:49:03годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором M146844, надісланий на номер телефону, що був наданий відповідачкою. Кредитні кошти були зараховані [PERSON] 04.09.2022 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Райффайзен банк», що підтверджено інформацією про рахунок, наданою АТ «Райффайзен банк» щодо рахунків [PERSON] на виконання ухвали суду про витребування доказів. Відповідачка, заперечуючи наявність кредиту, разом з тим визнала заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн, які просила з неї стягнути. Установлені обставини спростовують заперечення відповідачки про відсутність кредитних правовідносин між нею та ТОВ «Авентус Україна» та не укладення договору про надання споживчого кредиту. Позовна давність, на яку посилається [PERSON] , до спірних правовідносин не підлягає застосуванню з огляду на норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 12). Карантин на\~всій території\~України був\~установлений з\~12.03.2020\~Постановою КМУ\~від 11.03.2020\~№ 211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~коронавірусу «COVID-19».\~Надалі він\~продовжувався та\~був відмінений\~з 30.06.2023\~на підставі\~постанови КМУ\~від 27.06.2023\~№ 651.\~Відповідно,\~з 12.03.2020\~до 01.07.2023\~строки позовної\~давності були\~зупинені. Щодо наданого відповідачкою витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 369 від 04.12.2024 про те, що солдат [PERSON] знаходиться у розпорядженні командира військової частини [NUMBER] та з 04.12.2024 приступив до виконання службових обов`язків за посадою, судом установлено таке. 18.05.2024 набрали чинності зміни до частини 15 статті 14 закону Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, відповідно до яких військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. З наданого позивачем розрахунку заборгованості установлено, що відсотки за користування кредитом нараховано за період з 03.09.2022 до 31.12.2022, тобто, до набрання чинності відповідних змін та до набуттям [PERSON] статусу військовослужбовця. Окремо суд звертає увагу, що відповідачка доказів перебування із ним у шлюбі не надала. Зважаючи на те, що кредит виданий до 18.05.2024, а припинення нарахування відсотків за кредитами для позичальника, яка є дружиною військовослужбовця, настає з вказаної дати, то положення даної статті закону не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Як установлено судом, заборгованість відповідачкою не погашена, докази протилежного суду не надані. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту заборгованість станом на 31.12.2022 становить 41 566,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 26 566,50 грн. Відсоткова ставка за користування кредитом відповідає умовам укладеного договору та вимогам закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). На підставі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "ФК "Укрглобал-фінанс" укладений договір факторингу № 26.09/23-Ф у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, тим самим ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» стає новим кредитором. Згідно підписаного та скріпленого печатками витягу з реєстру боржників від 26.09.2023 до договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 41 566,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 15 000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 26 566,50 грн. Судом встановлено, що відсотки за користування кредитом нараховані первісним кредитором за період з 03.09.2022 до 03.10.2022 за ставкою 0,597% на день. Починаючи з 04.10.2022 до 31.12.2022 відсотки нараховано виходячи із розрахунку 1,99 % в день. З наданого розрахунку заборгованості також встановлено, що відповідачка не сплачувала заборгованість ні за тілом кредиту, ні за відсотками. Водночас, як передбачено ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, тому суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо неповідомлення її про продаж кредиту. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачка допустила порушення умов укладеного кредитного договору із первісним кредитором, внаслідок чого утворилася заборгованість із погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу право вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право ініціювати примусове стягнення боргу. Визначений позивачем розмір заборгованості відповідає вимогам чинного законодавства, відтак позов підлягає до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує положення Цивільного процесуального кодексу України, якими регламентовані наведені питання. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 2789 від 28.07.2025 позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422, 40 грн. Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2\~422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд ураховує таке. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Можливі форми здійснення адвокатської діяльності визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність в України», з аналізу якого вбачається, що адвокатська діяльність може здійснюватися адвокатом як само зайнятою особою індивідуально, або можуть надаватися адвокатські послуги через адвокатське бюро або адвокатське об`єднання. На підтвердження наявності та реальності витрат на професійну правничу (правову) допомогу, понесених позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи, суду наданий договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, укладений між позивачем та ФОП [PERSON] , витяг з реєстру № 1 до акту приймання передачі наданих послуг № 56 від 03.03.2025 до договору від 02.08.2024, погоджений між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ФОП [PERSON] , і платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 2066 від 03.03.2025 на суму 100\~000,00 грн згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 по акту приймання передачі наданих послуг № 56 від 03.03.2025. За таких обставин понесені позивачем витрати на правничу допомогу за наслідком розгляду питання про розподіл судових витрат підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved