Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

17 квітня 2025 року в провадження головуючого - судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області - Янжули С.А., надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення сплаченого авансу відповідно до попереднього договору та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди. В обґрунтування первісного позову позивач [PERSON] посилається на те, що 07 лютого 2022 року вона уклала з [PERSON] попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , на підтвердження чого надала їй розписку про надання частини коштів у вигляді авансового платежу. Згідно з умовами зазначеної розписки, відповідач зобов`язалася продати їй вказану квартиру за 8 000 доларів США у строк - до кінця січня 2023 року. В якості авансу вона передачала відповідачу кошти в розмірі 2 000 доларів США, що по курсу станом на 21 січня 2025 року становить 84 000 гривень. На момент укладення попереднього договору, відповідач зобовязалася підготувати за свій рахунок та в строк до укладання основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, однак вона свої зобов`язання не виконала, документи не підготувала, натомість, зобов`язалася не пізніше січня 2023 року продати квартиру позивачу, але в зазначений термін відповідач відмовилася від укладання основного договору. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь сплачений аванс відповідно до попередньої домовленості в сумі 84 000 гривень. 07 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що з січня 2022 року виставила на продажу квартиру [ADDRESS] , яка належала їй праві приватної власності. На початку лютого 2022 року до неї звернулася [PERSON] по оголошенню з наміром придбати квартиру для проживання її дочки з онукою. Квартиру оглянули, відповідача все влаштувало, але просила продати квартиру в розстрочку,бо не мала всієї суми, запевнила її, що до кінця року в неї буде необхідна сума. Вона погодилася на умови відповідача тільки при належному нотаріальному посвідченні попереднього договору купівлі-продажу в розстрочку, відповідач запропонувала звернутися до адвоката Маіляна А.С., щоб він перевірив документи, оформив попередній договір купівлі-продажу та отримання завдатку. 07 лютого 2022 року вони звернулися до [PERSON] , де уклади попередній договір купівлі-продажу квартири та вона отримала завдаток у розмірі 2 000 доларів США, а відповідач отримала ключі від квартири, в яку в той же день в`їхала її дочка - [PERSON] та онука. Всі документи на квартиру у неї були оформлені і додаткового часу для їх оформлення не потребувалося. В звязку з повномасштабним вторгненням росії в Україну, вона до травня 2022 року не підіймала питання подальшого оформлення угоди, коли ж звернулася до відповідача, та в грубій формі повідомила її, що грошей у неї не має. З червня 2022 року вона безрезультатно вела перемовини з відповідачем та її адвокатом щодо належного оформлення документів, на протязі травня-листопада 2022 року вона бігала по колу, але питання так і не вирішувалося, відповідач обіцяла розплатися за квартиру, однак не виконувала своє зобов`язання. Наприкінці листопада 2022 року вона зрозуміла, що відповідач її обманює, поїхала на квартиру та поставила питання перед дочкою відповідача про укладання договору купівлі-продажу квартири, вона пояснила дочці відповідача, що якщо її мати відмовляється укладати належний попередній договір купівлі-продажу, то вона вже доросла і має можливість укласти такий договір особисто, але вона сказала, що грошей у неї та у матері не має. Після цієї розмови її викликала поліція, бо відповідач написала на неї заяву, вона надала пояснення та документи, що підтверджують її право власності на квартиру. Наприкінці грудня 2022 року дочка відповідача звільнила квартиру від своїх речей, питання щодо повернення 2 000 доларів США ніхто не підіймав, бо на перемовинах з адвокатом було досягнуто згоди, що ця сума залишиться їй в якості компенсації за користування житлом та моральної шкоди. Покупці отримали квартиру після свіжого євроремонту, відповідач надала квартиру в користування дочці та онуці, які проживали в ній 11 місяців. Середня вартість оренди житла в місті становить 6 000 гривень, тобто, якщо б вона здавала житло, то могла б отримати 66 000 гривень за 11 місяців. Вона не могла розпоряджатися своєю власністю через поведінку відповідача. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 66 000 гривень упущеної вигоди внаслідок безпідставного користування її квартирою та 50 000 гривень моральної шкоди. Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, свої позовні вимоги підтримують, в задоволенні зустрічного позову просять відмовити, надали письмові пояснення на зустрічну позовну заяву, в яких зазначили, що упущена вигода та збитки не доведені [PERSON] , у зустрічній заяві вона не надає жодного доказу, який би підтвердив реальність отримання доходів у зазначених розмірах, відсутні документи про укладення договору оренди, фактичне проживання орендарів, надходження орендної плати, доказів спричинення їй моральної шкоди також не надано. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, в задоволені первісного позову просить відмовити. Крім того, надала суду свої письмові пояснення по справі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі у їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] склали письмову розписку про те, що [PERSON] отримала 2 000 доларів США від [PERSON] в рахунок продажу квартири за [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася сплатити 6 000 доларів США до січня 2023 року за вказану квартиру. З матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2022 року о 09:19 годині надійшло до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення від [PERSON] про те, що 29 листопада 2022 року о 09:18 годині [PERSON] , з якою було укладено угоду про викуп квартири в розстрочку, зараз вимагає всю суму або просить покинути житло. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, в якому зазначено, що [PERSON] дає перший внесок 2 000 доларів США, а інші 6 000 доларів США віддасть до січня 2023 року, але [PERSON] приїхала та вимагає, щоб [PERSON] негайно повернула всю суму за квартиру або покинула квартиру. У даній ситуації вбачаються ознаки цивільно-правових відносин. Копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29 листопада 2022 року підтверджується, що до ВП №3 звернулася [PERSON] з приводу того, що 20 січня 2022 року між нею та [PERSON] виникли цивільні відносини з приводу купівлі житла, а остання відмовилася виконувати умови укладеного між ними договору. 29 листопада 2022 року [PERSON] надала ВП №3 письмові пояснення, згідно яких, у неї є дочка - [PERSON] , якій вона хотіла купити квартиру. В січні 2022 року знайшла оголошення про продаж квартири [ADDRESS] , зв`язалася з продавцем, домовилися про розстрочку, що вона зробить перший внесок за квартиру - 2 000 доларів США. 20 січня 2022 року вона з власником квартири - [PERSON] склала письмовий договір, завірений нотаріусом, про те, що вона платить одразу 2 000 доларів США, а іншу суму - 6 000 доларів США повинна віддати до січня місяця 2023 року. 29 листопада 2022 року [PERSON] приїхала до квартири та вигнала з неї її дочку і відмовилася виконувати умови укладеного договору. 29 листопада 2022 року [PERSON] надавала пояснення ВП №3, згідно яких, [PERSON] пояснила, що [PERSON] надала їй 2 000 доларів США в рахунок продажу її кватири, а залишок - 6 000 доларів США зобов`язалася повернути до січня 2023 року, при численних зверненнях до [PERSON] з приводу сплати решти коштів за квартиру, починаючи з травня 2022 року, отримувала відмови з посиланням на відсутність коштів, в листопаді 2022 року вона попросила дочку [PERSON] або сплатити решту коштів за квартиру або звільнити квартиру, а [PERSON] викликала поліцію та вимагає повернути їй 2 000 доларів США, які вона сплатила як перший внесок. Договором 22-03/21 "Э" від 12 січня 2022 року підтверджується, що [PERSON] уклала з Агентством нерухомості ПП "Інтерстиль сервіс" договір, згідно з яким останні зобов`язалися займатися підбором потенційних покупців на квартиру [ADDRESS] , консультувати продавця по всіх питаннях, пов`язаних з виконанням умов даного договору, рекламувати вказане житлове приміщення з метою його продажу, оформити договір завдатку при укладенні договору-наміру купівлі квартири, отримати грошові кошти при укладенні договору завдатку, замовити та оплатити, за рахунок грошей продавця, незалежну експертну оцінку нерухомості, виготовити технічний паспорт нового зразка, за рахунок продавця, сприяти в підготовці необхідних документів для підписання договору купівлі-продажу квартири. Копією акту №97 ПП "Комунальщик-4" від 26 лютого 2025 року підтверджується, що [PERSON] , разом з дочкою, проживали з лютого 2022 року по грудень 2022 року без реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Копією договору купівлі-продажу квартири від 19 травня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом та копією технічного паспорта на квартиру, підтверджується, що [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] та є її власником. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Щодо вирішення позовних вимог за первісним позовом про стягнення коштів. Позивач вказує на те, що вона сплатила відповідачу 2 000 доларів США, як авансовий внесок за майбутнім договором купівлі-продажу квартири, решту вартості квартири - 6 000 доларів США зобов`язалася сплатити до січня 2023 року, однак відповідач відмовилася від укладання договору купівлі-продажу; відповідач же стверджує, що вказана сума - 2 000 доларів США, яку їй сплатила позивач, є завдатком за майбутнім договором купівлі-продажу її квартири, домовилися продати квартиру в розстрочку, однак позивач не сплачувала решту грошових коштів, порушивши умови договору. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 2 000 доларів США є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що сума, яку [PERSON] сплатила [PERSON] 07 лютого 2022 року, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме: не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18). Посилання відповідача [PERSON] на те, що саме з вини [PERSON] сторони не уклали основний договір, а тому позивач за первісним позовом втратила право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. В зв`язку з чим, позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь сплачений аванс в розмірі 84 000 гривень, є такою, що підлягає задоволенню. Щодо вирішення вимог за зустрічним позовом про стягнення з [PERSON] упущеної вигоди та моральної шкоди. [PERSON] зазначає, що склавши 07 лютого 2022 року з [PERSON] попередній договір купівлі-продажу квартири та отримавши від неї 2 000 доларів США в рахунок вартості квартири (8 000 доларів США), надала ключі від квартири та дозволила дочці відповідача за зустрічним позовом в ній проживати. Оскільки [PERSON] не виконала умови попереднього договору та не сплатила решту грошових коштів за квартиру в розмірі 6 000 доларів США, то позивач була позбавлена права розпоряджатися власністю, в квартирі [ADDRESS] місяців проживала дочка та онука [PERSON] , а якби вона впустила в квартиру квартирантів, то отримала б за 11 місяців орендної плати 66 000 гривень. Відшкодування майнової шкоди є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) позивача в наслідок порушення боржником свого зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитки включають втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки (damnum emergens)) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода (lucrum cessans)). Реальними збитками підкреслюється наявність фактичних втрат майнової сфери потерпілої особи. Другою складовою збитків є упущена вигода, як рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 923/700/17). Інакше кажучи, збитки прямо не пов`язані з умовами договору, а лише є наслідком їх неналежного виконання стороною. Обов`язок відшкодування збитків регулюється главою 3, 51 ЦК України та главою 25 ГК України. Найбільш поширеним видом такого відшкодування, що зрозуміло пояснює його природу, є стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, як відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами (Постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18). У свою чергу, упущена вигода це втрати очікуваного приросту в майні, на підставі беззастережних доказів реальної можливості їх отримання, у разі недопущення правопорушення. Отже, реальність можливості отримання такого приросту не випливає з умов договору, але має бути доведена позивачем. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися відомості, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання винагороди, якби зобов`язання було виконано боржником у належний спосіб. Дохід не може бути абстрактним, адже для відшкодування упущеної вигоди повинні враховуватися заходи, вжиті потерпілою особою для його отримання (Постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі №908/2261/17). Тобто, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. Cтягнення збитків вимагає наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Судом встановлено, що [PERSON] мала намір продати належну їй квартиру, в зв`язку з чим уклала договір №22-03/21 "Э" від 12 січня 2022 року з Агентством нерухомості ПП "Інтерстиль сервіс", розміщувала оголошення про продаж, тобто суду не доведено, що вона мала намір здавати належне їй житлове приміщення в оренду та отримувати орендну плату. 07 лютого 2022 року отримала від [PERSON] аванс за продаж квартири в розмірі 2 000 доларів США, решту суми вартості квартири в розмірі 6 000 доларів США [PERSON] зобов`язалася сплатити [PERSON] в строк до січня 2023 року. Попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріально, сторонами укладено не було. [PERSON] добровільно передала ключі від квартири 07 лютого 2022 року [PERSON] та не заперечувала, щоб в квартирі безоплатно проживала дочка та онука [PERSON] , які в ній дійсно проживали до грудня 2022 року. Доказів зворотного суду не надано. Не дочекавшись січня 2023 року (часу остаточного розрахунку за продаж квартири), [PERSON] стала вимагати від [PERSON] повернення всієї суми вартості квартири та в кінці листопада 2022 року змусила звільнити квартиру, тобто фактично не дотрималася умов, зазначених в розписці від 07 лютого 2022 року про остаточний розрахунок [PERSON] за житлове приміщення до січня 2023 року. Таким чином, суду не доведено, що [PERSON] , за звичайних обставин, мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. В зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення упущеної вигоди є такою, що не підлягає задоволенню. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову в цій частині, не підлягає стягненню з [PERSON] і моральної шкоди, оскільки згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суду не доведено, що з вини [PERSON] [PERSON] завдано моральну шкоду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням первісного позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 гривень. В зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову, судовий збір по справі, сплачений [PERSON] слід залишити за останньою.

Outcome: approved