Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

30 вересня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що 01.06.2021 він був призначений на посаду підземного гірничого майстра Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» (з повним робочим днем), про що є запис в трудовій книжці. 26.08.2025 наказом №480к його звільнено з посади гірничого майстра дільниці з видобування вугілля №2 Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» з 14.08.2025 року за прогули без поважних причин на підставі п.\~4 ч.\~1 ст.\~40 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України з наступних підстав. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та триває і наразі. 10.08.2025 року у житловий будинок [ADDRESS] влучила ворожа ракета. З 13.08.2025 року у місті Білозерське Донецької області було оголошено примусову евакуацію населення, указану інформацію також було розміщено на офіційному сайті Донецької обласної державної адміністрації о 14:40 13 серпня 2025 року. 14.08.2025 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» позивач відпрацював на посаді гірничого майстра дільниці з видобування вугілля №2 у другу зміну. Виконуючого обов`язки начальника дільниці №2 [PERSON] та [PERSON] на робочому місці не було. Ніхто з керівництва підприємства не повідомив про подальші дії працівників та роботу підприємства загалом під час оголошення примусової евакуації. 15.08.2025 року [PERSON] повідомив виконуючого обов`язки помічника начальника дільниці №2 [PERSON] у мобільному застосунку «Телеграм» та в.о. механіка дільниці [PERSON] у телефонній розмові про свою евакуацію. [PERSON] пообіцяв йому оформити відпустку, оскільки в [PERSON] залишилось невикористаних 168 календарних днів щорічної відпустки. 15.08.2025 року, піклуючись про свою матір похилого віку [PERSON] , та батька [PERSON] , інваліда ІІІ групи, рятуючи власне життя, позивач виїхав на підконтрольну Україні територію, а саме у м.\~Миргород Полтавської області. 18.08.2025 року [PERSON] став на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . 22.08.2025 року позивач провів телефонну розмову з [PERSON] , якому повідомив, що повернеться на робоче місце, як тільки знайде житло для оренди в більш безпечному населеному пункті, зокрема в смт.\~Новодонецьке чи смт.\~Олександрівка Донецької області. Проте, 01.09.2025 року через мобільний додаток «Viber» від [PERSON] позивач отримав фото наказу про його звільнення, що підтверджується роздруківкою переписки, однак копію наказу №480к від підприємства він і досі не отримав. Також не отримав від відповідача й остаточного розрахункового листа. Стосовно трудової книжки, то з листопада 2023 року відділ кадрів підприємства їх роздав на руки кожному працівнику, тому запис про звільнення наказом №480к від 26.08.2025 року у трудовій книжці відсутній. Позивач вважає, що приймаючи рішення про звільнення його із займаної посади з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, підприємством не було враховано поважні причини відсутності на роботі. Вважає, що звільнення згідно наказу №480к від 26.08.2025 було проведено з рядом порушень Кодексу законів про працю України. Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про звільнення №480к від 26.08.2025, поновити його на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі в розмірі 69\~215 грн 38 коп. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи. Також даною ухвалою замінено неналежного відповідача Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державне підприємство «Добропіллявунгілля-видобуток» на Державне підприємство «Добропіллявунгілля-видобуток» (а.с. 28). 13 листопада 2025 року на адресу суду надійшли пояснення від представника відповідача Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» Сидорченка\~В.С. У поясненнях представник відповідача вказав, що звільнення позивача за прогул не порушує чинного законодавства, оскільки підприємство всіляко намагалося зберегти робоче місце позивачеві, це не заперечується у позовній заяві вказується, що представники підприємства телефонували позивачеві та були згодні допомогти оформити відпустку, але позивач так і не надав відповідної заяви на підприємство. Позивач не вийшов на роботу 15.08.2025 року, заяву на відпустку не надав, тому начальник дільниці 18.08.2025 року подав доповідну на ім`я керівника про відсутність на робочому місці працівника дільниці ДВВ №2 з 15.08.2025 року. В подальшому начальник дільниці телефонував на гучному зв`язку, у присутності членів комісії, позивачу із пропозицією стати до роботи та надати письмові пояснення своєї відсутності на робочому місці, на підставі розмови було складено відповідний акт фіксації телефонної розмови 22.08.2025 року. 25.08.2025 року комісія у тому ж складі провела фіксацію відсутності кореспонденції від позивача у журналі вхідної кореспонденції ВП «ШУ «Новодонецьке» та провела звірку виходів на дільниці із даними відділу контролю трудової дисципліни було підтверджено відсутність позивача з 15.08.2025 року по 25.08.2025 року, було складено акт. За умови відсутності позивача на роботі з 15.08.2025 року по 25.08.2025 року без поважної причини та не надання позивачем будь-яких пояснень, щодо відсутності на роботі, а також будь-яких документів, що могли б вказувати на поважність причин відсутності на роботі, було прийнято рішення звільнити [PERSON] на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України за прогули без поважних причин. Позивача було звільнено наказом №480к від 26.08.2025 року з 14.08.2025 року останнім робочим днем, що повністю відповідає чинному законодавству України. Для надання копії наказу та розрахункового листа Позивачеві необхідно з`явитися на підприємство особисто або надати підприємству повідомлення із наданням адреси для кореспонденції на яку буде надіслано вказані документи. Зазначене відповідає приписам спеціального Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідно до яких у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником. Позивач вказує, як поважну причину не виходу на працю оголошену з 13.08.2025 року примусову евакуацію населення. У позовній заяві вказується необхідність евакуації батьків позивача. При цьому, відповідне рішення про оголошення обов`язкової евакуації родин з дітьми у примусовий спосіб з населених пунктів Добропільської та Білозерської громади було прийняте на засіданні регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Донецької області. ДП «Добропіллявугілля-видобуток» є об`єктом критичної інфраструктури, згідно наказу Міністерства енергетики України від 16.12.2022 №4-ДСК «Про внесення змін до Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури». Підприємство працює у штатному режимі всі потужності цілі, заробітна плата виплачується регулярно у встановлені терміни, здійснюється доставка працівників на роботу та з роботи згідно з графіками маршруту руху автотранспорту. [PERSON] знає електронну адресу (надходив лист-вимога на ім`я керівника) та поштову адресу підприємства, однак не звернувся із заявою про надання відпустки або для надання обґрунтованих пояснень, доказів поважності своєї відсутності на роботі. Чинним законодавством України не передбачено самовільних відпусток або відпусток працівників за бажанням керівника підприємства. Також позивач посилається на ч. 3 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року. Умовою застосування цієї норми закону є саме розташування підприємства на територіях активних бойових дій. Позивач посилається на Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, вказує Новодонецьку селищну територіальну громаду з 24.02.2022 року як визначену територію, на якій ведуться (велися) бойові дії, хоча це твердження не відповідає дійсності. На сайті Верховної Ради України вказано, що Новодонецька селищна територіальна громада віднесена до розділу 1 та позначена, як територія можливих бойових дій, із 24.02.2022 інших записів стосовно цієї території не відображено. Тому підстава вважати звільнення незаконним,

Outcome: dismissed