Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. На початку липня 2025 року ТОВ «КЛТ Кредит» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 березня 2024 року ТОВ «КЛТ Кредит» уклало з відповідачем кредитний договір № 7144. За яким ТОВ ««КЛТ Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 7000 гривень, а відповідач зобов`язалася до 17.03.2025 року повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 70875 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 63875 гривень 00 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача адвокат Руденко К.В. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 12.09.2025 року подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник у поданому відзиві позовні вимоги не визнали та просили відмовити в частині нарахування процентів, посилаючись на таке: Відповідач із загальною сумою заборгованості не погоджується, вважає нараховану суму заборгованості разом з відсотками необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивач при нарахуванні відсотків неправомірно застосував незмінну ставку 2,5 % на день, не врахувавши вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, в якому встановлено що максимальний розмір денної ставки не може перевищувати : протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%. Відповідач наголошує, що ТОВ «КЛТ Кредит» як надавач фінансових послуг, був зобов`язаний привести свою діяльність у відповідність до вказаних змін. Кредитний договір №711 між ТОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] був укладений після набрання чинності вказаним законом, тому позивач нараховуючи проценти за кредитним договором №7144 від 17 березня 2024 року, зобов`язаний був врахувати поетапне зниження максимальної денної процентної ставки. Посилання позивача на незмінність процентної ставки протягом усього строку дії договору є помилковим у контексті дії спеціальних перехідних положень Закону №3498-ІХ, які мають пріоритет у регулюванні правовідносин, що виникли після набрання чим чинності. Відповідач вважає, що застосування незмінної процентної ставки, яка відповідала максимальному рівню на момент укладення кредитного договору, але не була переглянута у бік зменшення відповідно до перехідних положень Закону, призводить до порушення прав [PERSON] як споживача фінансових послуг нарахування процентів у розмірі 2,5% Згідно з ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами встановленими цим законом, є нікчемними На підставі закону відповідач подає альтернативний розрахунок процентів: 1) Визначена в кредитному договорі процентна ставка за період з 17.03.2024 р. до 22.04.2024 р. включно (36 днів) на рівні 2,5 % в день, узгоджується з нормами діючого на той час законодавства, а тому складає: 7000 грн. х 2,5% х 36 днів = 6 300,00 грн. 2) За період з 23.04.2024 р. по 20.08.2024 р. включно (120 днів) Позивач, виходячи з розміру кредиту 7 000,00 грн., має право на стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитом у розмірі 105 грн. на день (1,5 % в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає: 120 днів х 105,00 грн./день = 12 600,00 грн. 3) За період з 21.08.2024 року по 17.03.2025 року (у межах дії кредитного договору) 208 днів, виходячи з розміру кредиту 7 000,00 грн., має право на стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитом у розмірі 70 грн. на день (1 % в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає: 208 днів х 70,00 грн./день = 14 560,00 грн. Позиція відповідача щодо витрат на правничу допомогу. Відповідач заперечує проти стягнення з неї витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., вказуючи що заявлена позивачем сума є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи та підлягає зменшенню до 2000 гривень. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 17 березня 2024 року ТОВ «КЛТ Кредит» уклало з [PERSON] кредитний договір № 7144. За яким ТОВ «ТОВ «КЛТ Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 7000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася до 17.03.2025 року повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом (а.с.23-32). ТОВ «КЛТ Кредит» виконало своє грошове зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 гривень. Вказана обставина підтверджується копією витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи наданою ТОВ «КЛТ Кредит» (а.с.26). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір № 7144 від 17 березня 2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «255599». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «КЛТ Кредит» в електронній формі (а.с.40). Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Як вбачається\~із змісту\~позовної заяви\~ТОВ «КЛТ\~Кредит» просить\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~у розмірі\~70875\~гривень 00\~копійок,\~з яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 7000\~гривень 00\~копійок,\~заборгованість за\~відсотками \~63875\~гривень 00\~копійок,\~але судом\~встановлено що 22 листопада 2023 року прийнято\~Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який набрав чинності 24 грудня2023 року (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5\~ст. 8 Закону № 1734-VIII\~(підпункт 6 пункту 5\~Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ\~IV\~Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1734-VIII\~(підпункт 13 пункту 5\~Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5\~ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно з п. 17 розділу\~IV\~Прикінцевих та перехідних положень Закону №1734-VIII», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Пунктом 9 ч. 1\~\~ст. 12 Закону №1734-VIII\~встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності\~Законом №3498-IX, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Суд бере до уваги поданий відповідачем розрахунок заборгованості, оскільки він грунтується на положення Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, якими встановлено поетапне зниження максимальної денної процентної ставки. У розрахунку запропонованому відповідачем послідовно визначено розмір процентів за кожний період користування кредитом відповідно до законодавчих обмежень, які діяли на момент їх нарахування. Зазначений розрахунок є логічним, обґрунтованим, узгоджується з фактичними обставинами справи та не спростований позивачем, у зв`язку з чим суд приймає його до уваги при вирішенні спору. Тому, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 40460 гривень 00 копійок, з яких заборгованість: за тілом кредиту 7000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 33460 гривень 00 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З платіжної інструкції №702 від 20 червня 2025 року вбачається, що при зверненні до суду ТОВ «КЛТ Кредит» сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок (а.с.22). Оскільки позов ТОВ «КЛТ Кредит» задоволено частково, а саме на 57,08 % (40460 / 70875 х 100), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1382 гривні 70 копійок (2422,40/100) х 16,67%) гривень Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Руденко К.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 16 вересня 2024 року (а.с.76-79). Зі змісту акту про отримання правової допомоги від 3 березня 2025 року та рахунку, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «КЛТ Кредит» становить 10000 гривень. Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню на 57,08%, що становить 5708 гривень 00 копійок (10500 / 100 х 57,08%). На підставі викладеного та

Outcome: partial