Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

І. Описова частина. Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Факторинг Партнерс» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідачка) про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2021 між ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" та відповідачкою укладено договір № 555161755416. 23.10.2021 між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та відповідачкою укладено договір № 1311415. Щодо договору № 555161755416 від 06.12.2021, то за його умовами відповідачка отримала у позику грошові кошти на суму 3000,00 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за ним. Сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 800 % річних від суми позики та стандартна процента ставка, фіксована 950 % річних від суми позики. Відповідно до умов договору, позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника. Щодо договору № 1311415 від 23.10.2021 кредитодавець надав відповідачці кредит у розмірі 7500,00 грн. Нарахування кредитором процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування, з дати надання кредиту до його повного повернення на залишок фактичної заборгованості від наданої суми кредиту. Строк дії договору визначено до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555161755416. Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 555161755416. 29.11.2021 було укладено договір № 29/11-1 відповідно до якого ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1311415. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1311415. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1311415. Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 1311415. За таких обставин, покликаючись на приписи законодавства, позивач просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 555161755416\~у розмірі\~-\~7684,80 грн\~та за\~кредитним договором\~№ 1311415\~у розмірі\~-15500,39 грн, понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 30.09.2025 позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» скерувало до Чорнобаївського районного суду Черкаської області через систему "Електронний суд" позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.10.2025 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судові засідання 30.10.2025 та 17.11.2025 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти повернулися до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відзиву на позовну заяву відповідачка не подала, жодних заяв чи клопотань до суду не направила, причини неявки суду не відомі. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідачка про розгляд справи, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу із внесенням до протоколу судового засідання про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Щодо договору позики № 555161755416 від 06.12.2021 суд установив таке. 06.12.2021 між ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" та відповідачкою укладено договір позики № 555161755416 (а.с. 7-9). Згідно з умовами договору на підставі заявки на позику від 06.12.2021, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000,00 грн на строк 30 календарних днів під проценти. Сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка на пільговий період* 0.01 % на день (3.65 % річних) від суми позики; знижена процентна ставка загальна на період, що перевищує пільговий період, 2.19 % на день (800,00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1. цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; пільговий період встановлюється на перші від дати надання позики 10 днів. Стандартна процента ставка, фіксована 2,60 % за день (950,00 % річних) від суми позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1. цього договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в пп. 1.1.1.1 договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Мета отримання позики: споживчі особисті потреби (п. 1.1., 1.4. договору). Відповідно до п. 2.1. договору позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта- позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua. Згідно з п. 3.1. договору позичальник здійснює повернення позики і сплачує проценти згідно із загальними умовами та відповідно до графіку платежів. Відповідно до п. 6.4. договору позичальник згоден з тим, що позикодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за дговором або догвір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого позикодавець в будь-який час має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі. Цей договір є укладеним і набуває чинності (вступає в силу) з моменту його підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором і надання позики та діє до повного виконання зобов`язань, що виникають з його договору та/або з порушення його умов (п. 6.17.). Суду було надано графік платежів № 555161755416-1 додаток № 1 до договору позики № 555161755416 від 06.12.2021 (а.с. 10), розрахунок вартості кредиту додаток № 2 до договору позики № 555161755416 від 06.12.2021 (а.с. 11), паспорт позики від ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" (а.с. 12-14) та загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" (а.с. 14 на звороті - 19), із якими була ознайомлена відповідачка. Згідно з листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 3162_240202191521 від 02.02.2024, товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06.12.2021 09:18:42 на суму 3000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 123517853, призначення платежу: «зарахування 3000,00 грн на карту [NUMBER] » (а.с. 28). ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" надано довідку по договору позики № 555161755416 від 06.12.2021 від 22.12.2023, де зазначено дата та зміст операцій, зокрема видання позики відповідацчі, нарахування процентів, нарахування штрафів (а.с. 31). Відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~наданого позивачем,\~заборгованість відповідачки\~за договором\~позики №\~555161755416\~від 06.12.2021\~складає 7684,80 грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн; заборгованість за відсотками - 4684,80 грн (а.с. 37). Отже, ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" належним чином виконало умови договору позики № 555161755416 від 06.12.2021 та перерахувало відповідачці кошти в обумовленому розмірі на платіжну картку клієнта. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість. Доказів погашення відповідачкою указаної заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. Щодо кредитного договору № 1311415 від 23.10.2021 суд установив таке. 23.10.2021 відповідачкою в електронному вигляді заповнена заявка на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та відповідачкою, відповідно до якої остання подала заявку на отримання кредиту в сумі 7500,00 грн, строк кредиту - 30 днів (а.с. 24). Цього ж дня між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та відповідачем укладений кредитний договір № 1311415 (а.с. 20-22). Згідно з умовами кредитного договору тип кредиту: фінансовий кредит, загальний розмір (сума) кредиту: 7500,00 грн, дата надання/видачі кредиту в день укладання цього договору, кредит надається строком на 45 днів (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 19.01.2022. Позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі: з 1-го по 15-й день користування кредитом - 1,9900 %; з 31 -го по 45-й день користування кредитом - 2,5000 %. Рекомендована дата повернення кредиту в повному обсязі та сплата процентів у сумі 15363,75 грн - 20.12.2021. У разі відсутності змін шодо строку кредитування, встановленого п. 1.5 договору, розмір процентної ставки, встановленої п. 1.7 договору, залишається незмінним. Тип процентної ставки у п. 1.7 фіксована. Строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань але не більше 1 (одного) календарного року. На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 33480,85 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 15363,75 грн. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.2.-1.9., 1.15.-1.18. кредитного договору). Кредитодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця у формі графіку платежів за формою, встановленою додатком № 1 до цього договору. Додаток № 1, а також інші додатки та/або додаткові угоди до договору є невід`ємною частиною цього договору (п. 5.17.-5.18. кредитного договору). Також до суду було надано паспорт споживчого кредиту (а.с. 23), із яким була ознайомлена відповідачка. Згідно з квитанцією № 455618288 від 23.10.2021 ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" перерахував відповідачці кошти за договором № 1311415 у сумі 7500,00 грн на номер картки [NUMBER] (а.с. 30). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс", заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1311415 від 23.10.2021 станом на 27.01.2022 складає 15363,75 грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 7500,00 грн; сума нарахувань - 14281,50 грн, сума погашень - 6417,75 грн (а.с. 33). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1311415 від 23.10.2021 станом на 10.01.2023 складає 15500,39 грн, із якої: заборгованість за основною сумою кредиту - 7500,00 грн; заборгованість за відсотками - 7863,75 грн, нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами - 16,64 грн; інфляційні збитки - 120,00 грн (а.с. 34). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Коллект Центр", заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1311415 від 23.10.2021 станом на 28.08.2025 складає 15500,39 грн,\~із якої:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~-\~7500,00\~грн;\~заборгованість за\~відсотками -\~7863,75\~грн,\~3\~%\~річних за\~користування грошовими\~коштами -\~16,64\~грн;\~інфляційні збитки\~-\~120,00\~грн (а.с. 35). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1311415 від 23.10.2021 станом на 26.09.2025 складає 15500,39 грн, із якої: заборгованість за тілом кредиту - 7500,00 грн; заборгованість за відсотками - 7863,75 грн, 3 % річних за користування грошовими коштами - 16,64 грн; інфляційні збитки - 120,00 грн (а.с. 36). Отже, ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" належним чином виконало умови кредитного договору № 1311415 від 23.10.2021 та перерахувало відповідачці кошти в обумовленому розмірі. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість. Доказів погашення відповідачкою указаної заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. Щодо набуття позивачем права вимоги за кредитними договорами суд зазначає таке. 29.11.2021 між ТОВ "Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс"та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги № 29/11-1 № 26-09/19/02, згідно з яким ТОВ "Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс"відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1311415(а.с. 45-46), що підтверджується реєстром боржників до вказаного договору (а.с. 48-49, 50). 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 51-53). Відповідачка зазначена у реєстрах боржників за кредитним договором № 1311415(а.с. 55-56, 57). 18.12.2023 між ТОВ "Київська\~Торгово-Інвестиційна\~Компанія"та ТОВ "Факторинг Партнерс"укладено договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ "Київська\~Торгово-Інвестиційна\~Компанія"відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс"права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 38-39). 21.12.2023 між ТОВ "Київська\~Торгово-Інвестиційна\~Компанія"та ТОВ "Факторинг Партнерс"укладено додатковий договір № 1 до договору факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023 (а.с. 40). Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору відповідачка рахується за № 14276, договір № 555161755416\~від 06.12.2021,\~сума заборгованості\~складає 7684,80\~грн(а.с. 42-43, 44). 28.08.2025 між ТОВ "Коллект Центр" та ТОВ "Факторинг Партнерс"укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс"права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 58-59). Відповідачка зазначена у реєстрах боржників за кредитним договором № 1311415(а.с. 64-65, 66). Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс"наділено правом вимоги до відповідачки за кредитними договорами. Слід вказати про те, що заміна первісних кредиторів не можуть трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання. В результаті дій позивача, відповідачка не була позбавлена можливості сплатити тіло кредиту, відсотки та інші види платежів у погоджений строк. Отже, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка утворилася за вказаними договорами. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено, що кредитні договори № 1311415 від 23.10.2021 та № 555161755416 від 06.12.2021 укладені відповідачкою в електронній формі та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки. Суд дослідивши надані позивачем докази дійшов висновку, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення вказаних кредитних договорів та виконання позикодавцями умов договорів шляхом надання кредитів відповіачці та отримання нею цих кредитних коштів. Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови кредитних договорів про сплату відсотків за користування кредитами є справедливими, не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри кредитів та відсоткової ставки, погоджено за домовленістю сторін. Суд приймає розрахунки заборгованості, надані стороною позивача, вважає їх такими, що підтверджують суми, які підлягають стягненню у зв`язку з порушенням відповідачкою своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідачки не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунків позивача. Також суд дійшов висновку про надання позивачем достатніх та достовірних доказів про набуття ним права вимоги до відповідача за кредитними договорами. Отже, обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунки заборгованості судом не встановлено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 0558970096 від 26.09.2025 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі із відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн, суд зазначає наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано: - копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 (а.с. 71-72); - копію заявки про надання юридичної допомоги № 1725 від 01.08.2025 (а.с. 74); - копію витягу з акту№ 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а.с. 75). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Однак, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Указаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд звертає увагу на те, що розгляд малозначних справ проводиться в порядку спрощеного позовного провадження на виконання вимог, визначених ч. 4 ст. 19 ЦПК України, так як ця категорія справ потребує швидкого вирішення в силу закону. Тому,

Outcome: approved