Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Рішенням суду від 06.11.2025 у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КЗОЗ Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про стягнення неправомірно отриманої пенсії відмовлено. 12.11.2025 суду надійшла заява представника відповідача Загорулька Є.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надає копії договору б/н про надання правничої допомоги від 03.06.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 07.11.2025, згідно якого вартість наданих послуг склала 40000,00 грн. Окрім того, 12.11.2025 від представника відповідача Нечитайло М.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з позивача у цивільній справі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати на професійну правничу допомогу [PERSON] , у розмірі 40000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надає Ордер на надання правничої допомоги серії АН №1370924,свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5814, Договір №01/04/25 про надання правничої допомоги від 01.04.2025, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу від 10.06.2025, Акт приймання-передачі документів та наданої правничої допомоги №1 від 10.11.2025, згідно якого сумарна вартість наданих послуг склала 40000,00 грн., розрахункова квитанція серії МН №000030 про отримання від [PERSON] , грошових коштів в сумі 40000,00 грн., Рішення :№13/1/7 Ради адвокатів Харківської області про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки(мінімальних) ставок адвокатського гонорару. 19.11.2025 на адресу суду через систему Електронний суд від преставника позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Галдіної Л.Г. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування вказує, що заявлена сума витрат є не співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначила, що погодження позиції з клієнтом має організаційних характер та не може бути віднесено до правової допомоги як окрема послуга. Окрім того, немає підтверджень що клієнту разом з тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації., а ознайомлення з матеріалами справи не було необхідною процесуальною дією, оскільки всі матеріали надсилались сторонам. Ухвалою суд від 20.11.2025 об`єднано в одне провадження заяви представників відповідача [PERSON] адвокатів Загорулька Є.О. та Нечитайло М.О. про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В поданих до суду запереченнях сторона позивача просила розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Від представника відповідача Нечитайло М.О. надійшла заява про проведення судового засідання без участі на підставі наявних матеріалів, окремо зазначила про відсутність клопотання про зменшення судових витрат від позивача. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України - додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1\~ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Вирішуючи вимоги представників відповідача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного. Пунктом 3.2рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогуце гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно\~ст.137ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8статті 141ЦПК України\~визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що представництво відповідача у суді здійснювли адвокати Загорулько Є.О. на підставі договору б/н про надання правничої допомоги від 03.06.2025 та [PERSON] на підставі договору №01/04/25 про надання правничої допомоги від 01.04.2025. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представниками Панченка В.А. до суду надано: -Договір б/н про надання правничої допомоги від 03.06.2025 укладений між [PERSON] та адвокатом Загорулько Є.О.; -Ордер на надання правничої допомоги серії АО №1177448 [PERSON] , адвокатом Загорулько Є.О.; -Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1773 на ім`я Загорулько Є.О.; -Акт прийому-передачі наданих послуг від 07.11.2025, згідно якого вартість наданих послуг адвокатом Загорулько Є.О. склала 40000,00 грн. -Ордер на надання правничої допомоги серії АН №1370924 [PERSON] , адвокатом Нечитайло М.О.; -свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5814 на ім`я Нечитайло М.О.; - Договір №01/04/25 про надання правничої допомоги від 01.04.2025 укладений між [PERSON] та адвокатом Нечитайло М.О.; -Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу від 10.06.2025 до договору №01/04/25 про надання правничої допомоги від 01.04.2025 укладений між [PERSON] та адвокатом Нечитайло М.О.; - Акт приймання-передачі документів та наданої правничої допомоги №1 від 10.11.2025, згідно якого сумарна вартість наданих послуг адвокатом Нечитайло М.О. склала 40000,00 грн.; -Розрахункова квитанція серії МН №000030 про отримання адвокатом Нечитайло М.О. від [PERSON] грошових коштів в сумі 40000,00 грн. Відповідно до статті\~1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття\~30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною\~першою\~статті\~133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача Нечитайло М.О. про відсутність від сторони позивача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки в поданих до суду представником ГУ ПФУ в Харківській області запереченнях містяться посилання на положення ч.ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України а також про необґрунтованість заявлених представником вимог про стягнення правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини\~другої\~статті\~141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною\~восьмою\~статті\~141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Вирішуючи питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує, що: - не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21); - при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). - метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (постанови Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. - витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). Суд вважає, що з огляду на обставини справи: відмова суду у задоволенні позовних вимог, ціну позову, яка складала всього 130680,50 грн, підготовка до її розгляду не потребувала аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль. Участь адвокатів Нечитайло М,О. та Загорулько Є.О. у судових засіданнях призначених на 20.03.2025, 18.07.2025, 27.08.2025, 06.11.2025 забезпечувалась в режимі відеоконференції за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, тобто за відсутності необхідності додаткових затрат часу для відвідування приміщення суду. Оцінивши подані представниками відповідача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши обсяг послуг, наданих адвокатами Загорулько Є.О. та Нечитайло М.О., предмет спору та складність справи, що розглядалася судом, а також результат вирішення спору, взявши до уваги принципи диспозитивності та змагальності цивільного судочинства та наведені вище критерії, суд дійшов висновку, що заявлені відповачем до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 40 000 грн. на кожного з представників не відповідають критерію пропорційності, розумності та справедливості та є завищеним з огляду на складність цієї справи, обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, необхідно зменшити до 10000,00 грн.

Outcome: partial