Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом перерахування аліментів на користь установи - місця утримання дитини або законного представника, починаючи з дати пред`явлення позову до суду та до повнолітня дитини. Позовну заяву позивач мотивував тим, що наказом Служби у справах дітей Дачненської сільської ради від 7.08.2022 року №39 дитина - [PERSON] , [INFO] , була взята на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. 4 листопада 2024 року до Служби у справах дітей Дачненської сільської ради звернулась громадянка [PERSON] із заявою, що з вересня місяця в її родині проживає малолітній племінник [PERSON] , [INFO] . З її слів батьки вихованням та утриманням дитини не займаються. 5 листопада 2024 року Службою у справах дітей Дачненської сільської ради було проведено бесіду з батьком дитини, [PERSON] . Він стверджував, що немає змоги займатися вихованням дитини та матеріально утримувати її. Батько повідомив спеціалістів Служби у справах дітей Дачненської сільської ради, що місце знаходження матері дитини, [PERSON] , йому не відоме і вони не спілкуються. 7 листопада 2024 року батько дитини, [PERSON] написав заяву до Служби у справах дітей Дачненської сільської ради щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого сина [PERSON] .. Наказом Служби у справах дітей Дачненської сільської ради від 08.11.2024 року №68 [PERSON] , [INFO] , знятий з обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах та поставлений на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з тіткою та дядьком. Між ними склалися доброзичливі, теплі, довірливі стосунки. У дитини є своя окрема облаштована кімната, він забезпечений необхідними гаджетами для дистанційного навчання, одягом та речами. Тітка, матеріально утримує дитину та займається його вихованням, батьки матеріально не забезпечують, станом здоров`я та навчанням не цікавляться. 21 січня 2025 року спеціалістами Служби у справах дітей був здійснений виїзд за адресою проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Житлові умови незадовільні, у будинку брудно, відсутня ванна кімната та туалет. Приміщення потребує прибирання та ремонту. В ході бесіди з [PERSON] , встановлено, що вона не має постійної роботи і коштів на утримання дитини не надає. Мати також написала заяву до Служби у справах дітей щодо позбавлення її батьківських прав відносно свого сина [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Дачненської сільської ради від 25.01.2025 року № 40 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач звернувся до суду вказаною позовною заявою. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судові засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись, належним чином про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідачі повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, відповідачі не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відповідачі не подали відзив та враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №791 від 16.11.2017 року. Як вбачається з копії заяви від 04.11.2024 року [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Дачненської сільської ради та повідомила, що батьки [PERSON] , [INFO] , дитиною не займаються. Дитина проживає в її родині з вересня 2024 року. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 07.11.2024 року встановлено, що останній добровільно надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно його сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії зави [PERSON] від 21.01.2025 року, вона просила винести питання на комісію щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Копією заяви від 08.11.2024 року підтверджується, що [PERSON] , просила тимчасового влаштувати її племінника [PERSON] , [INFO] , до її родини. Згідно з копією заяви [PERSON] від 08.11.2024 року, встановлено, що останній не заперечує, щодо тимчасового влаштування в його родину племінника його дружини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії наказу Служби у справах дітей Дачненської сільської ради №39 від 17.08.2022 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , було взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Наказом від 08.11.2024 року №68 Служби у справах дітей Дачненської сільської ради [PERSON] , [INFO] , було знято з обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Наказом від 08.11.2024 року за №69 Служби у справах дітей Дачненської сільської ради [PERSON] , [INFO] , було взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей - сиріт, позбавлених батьківського піклування. Наказом від 08.11.2024 року за №70 Служби у справах дітей Дачненської сільської ради [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , [INFO] , та визначено тимчасове місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання [PERSON] , за адресою : [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області від 25.01.2025 року за №40 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно із ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідачі впродовж тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклуються про фізичний і духовний розвиток малолітньої дитини, не виявляють турботи та інтересу до його життя та здоров`я, не відвідують його за місцем перебування, не надають підтримки, в тому числі матеріальної, не створюють належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання дитини. Таку поведінку батька та матері суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання малолітньої дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляються від встановленого ст. 150 СК України обов`язку виховання своїх дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що до відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід застосувати крайній захід впливу - позбавлення батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] , [INFO] . Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей (частина друга статті 166 СК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. З врахуванням фактичних обставин по справі та вимог закону, суд вважає, що доцільно стягувати з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , аліменти до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів та часу їх присудження, суд виходив із наступного: У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначені законодавцем в статті 182 СК України, в якій передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не міститься в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1 та 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. У зв`язку з тим, що представник позивача звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача з урахуванням п. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved