Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У серпні 2025 року Орган опіки та піклування Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів з відповідача на користь дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що між [PERSON] та [PERSON] , 07 грудня 2012 року укладено шлюб, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя подружжя не склалося, а тому 04.05.2020 судом шлюб між подружжям розірвано. Мати дитини [PERSON] 01.05.2024 рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] . [PERSON] перебуває в службі у справах дітей Пулинської селищної ради на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Повідомлення щодо неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків з виховання та догляду дитини неодноразово надходили до служби у справах дітей, як в усній, так і в письмовій формі, від [PERSON] , яка є матір`ю батька дитини. У квітні 2025 року працівниками служби у справах дітей селищної ради з батьком [PERSON] проведено бесіду з питань належного виконання батьківських обов`язків, вирішення питання спільного проживання та виховання дитини, налагодження стосунків з сином та необхідності забезпечення дитини всім необхідним та попереджено, що в разі невиконання належним чином своїх батьківських обов`язків буде вирішуватися питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Як з`ясувалося батько з того часу жодного разу не зателефонував до сина та не вживав заходів для налагодження стосунків та вирішення питання спільного проживання з малолітнім сином. Така поведінка батька свідчить про його байдуже ставлення до дитини та виконання своїх батьківських обов`язків. 10.07.2025 до служби у справах дітей надійшла заява від [PERSON] щодо вирішення питання позбавлення батьківських прав [PERSON] , який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , спільно з сином не проживає, не піклується про нього, не спілкується з дитиною, не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання, на багаторазові звернення щодо забезпечення дитини будь-чим, у відповідь були постійні відмови та нецензурні лайки. Останній раз була допомога в листопаді 2024 року в розмірі 1000 грн. Дитина проживає з бабусею [PERSON] в будинку, де створені належні умови для проживання та виховання дитини. Навчанням сина батько не цікавиться, зв`язку з класним керівником не підтримує. Працівниками служби у справах дітей селищної ради у телефонній розмові [PERSON] підтвердив що не проживає разом з дитиною, не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. У ході спілкування батько нецензурно висловлювався на адресу своєї матері [PERSON] та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, що свідчить про відсутність зацікавленості у виконанні батьківських обов`язків та байдужість до долі дитини. Проживання [PERSON] з малечку в [PERSON] підтверджується поясненнями останньої та дитини, які також повідомили, що батько з сином не спілкується, матеріально не забезпечує, не цікавиться його навчанням. 20.08.2025 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пулинської селищної ради розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . На засідання комісії [PERSON] не з`явився. В телефонному режимі був повідомлений про дату та час проведення засідання комісії, однак відразу повідомив, що приїхати не зможе, аргументуючи це тим, що працює, жодних заперечень, пояснень та доводів щодо належного виконання батьківських обов`язків не зазначив. Членами комісії одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] 21.08.2025 на засіданні виконавчого комітету Пулинської селищної ради прийнято рішення "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ". [PERSON] ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність відповідального ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків. 04.09.2025 судом відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання, яке 13.10.2025 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. У судові засідання, призначені на 30.10.2025 та 17.11.2025, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернулися конверти з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованою адресою проживання. Крім того, відповідач про судове засідання призначене на 17.11.2025, повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні малолітній [PERSON] просив позбавити батька батьківських прав щодо нього. Зазначив, що скільки себе пам`ятає, то весь час проживає у бабусі [PERSON] , яка його утримує та займається вихованням. Батько з ним не проживає та не спілкується, його успіхами у навчанні не цікавиться, участі у вихованні, забезпеченні не бере, будь-яких речей не купує. В останнє батько дав кошти в сумі 1000 грн. на день його народження [INFO] . Вислухавши пояснення представника позивача, свідка та думку дитини, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 07.12.2012 (а.с.15). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00043482880 від 07.02.2024, шлюбу укладений між [PERSON] та [PERSON] 07.12.2012, після реєстрації шлюбу прізвище нареченої - [PERSON] . Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 04.05.2020 шлюб розірваний, про що 15.06.2020 внесені відомості до реєстру (а.с.16-17). Відповідно до заочного рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 01.05.2024, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.18-21). Згідно наказів служби у справах дітей Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №2 від 04.01.2024 та №72 від 13.06.2024, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов"язків та 13.06.2024 був знятий з обліку у зв"язку з усуненням умов та обставин, які стали підставою взяття на облік (а.с.22-23). Відповідно до наказу служби у справах дітей Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №81 від 21.07.2025, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.24). Згідно письмової заяви [PERSON] від 08.07.2025, остання просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , так як батько протягом 13 років не цікавиться його навчанням, здоров"ям, життям та вихованням, матеріальної допомоги на утримання не надає. Дитина проживає з нею (а.с.25). З довідок №823 від 14.08.2025, №828 від 20.08.2025, виданих виконавчим комітетом Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживає (а.с.26-27). Відповідно до характеристик Пулинського ліцею Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №472 від 27.12.2023 та №267 від 16.07.2025, [PERSON] , 2012 р.н., навчається в [PERSON] ліцеї з першого класу, є учнем 6-В класу. Батьки на контакт не йдуть, не цікавляться поведінкою та навчанням [PERSON] . Хлопчик виховується у неповній сім"ї, класний керівник спілкувалася лише з бабусею дитини [PERSON] , яка завжди піклується та переживає за успіхи [PERSON] (а.с.28-29). Згідно акта обстеження умов проживання [PERSON] від 14.07.2025, разом з останньою за адресою: [ADDRESS] , проживає онук [PERSON] , [INFO] . У будинку санітарно-побутові умови добрі, прибрано та затишно, кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою. Для [PERSON] наявна облаштована окрема кімната, місце для зберігання речей, підготовки уроків. Одяг, взуття дитини відповідають віку та сезону (а.с.30). Відповідно до письмового пояснення [PERSON] від 11.08.2025, він проживає з бабусею [PERSON] , ще з того часу, коли ходив до дитячого садочка. Його батько з ним не спілкується, навіть і по телефону, не цікавиться його справами, не купує одяг, взуття, шкільне приладдя, не допомагає, не вітає зі святами, тому він не заперечує проти позбавлення батька [PERSON] батьківських прав (а.с.31). Як вбачається з письмового пояснення [PERSON] від 08.08.2025, [PERSON] проживає у своєї бабусі [PERSON] протягом багатьох років за адресою - [ADDRESS] . Вихованням та забезпеченням дитини займається бабуся. Батьки участі у вихованні дитини та забезпеченні не займаються, дитину не відвідують (а.с.32). Згідно письмового пояснення [PERSON] від 08.08.2025, з нею проживає її внук [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу. Батько дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, не цікавиться його життям та здоров"ям, не відвідує його вдома, не бере участі в навчальному закладі, не цікавиться навчанням. Матеріальної допомоги на дитину не надає. На багаторазові звернення до батька [PERSON] про допомогу забезпечити дитину будь-чим, відповідає нецензурною лайкою. Просить прийняти міри до [PERSON] (а.с.33). Рішенням від 21.08.2025 №1286 виконавчого комітету Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.34). Згідно висновку органу опіки та піклування Пулинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , останній вихованням та утриманням сина [PERSON] , [INFO] , не займається. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків, спільно з дитиною не проживає, не займається його вихованням та утриманням, не забезпечує раціонального повноцінного харчування, не піклується про здоров"я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує дитину всім необхідним, не приділяє належної уваги навчанню дитини. Орган опіки та піклування селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.35-38). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що внук [PERSON] майже із свого народження постійно проживає разом з нею. Батьки дитини його вихованням не займаються, у зв`язку з чим судом матір позбавлено батьківських прав. Незважаючи на це відповідач, який є її сином, свого відношення до сина не змінив, зловживає алкогольними напоями, проживає в м.Житомирі зі співмешканкою, однак адресу відмовився надати. З дитиною не спілкується, не відвідує, не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням. Матеріальної допомоги на дитину не надає. Лише декілька разів за її зверненням до нього надав по 500 грн. Фактично вона забезпечує внука всім необхідним, одягом, взуттям, шкільним приладдям, харчуванням, лікуванням, піклується про дитину та цікавиться його навчанням. В останнє відповідач дав дитині 1000 грн. на день народження [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст.11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань зокрема щодо подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в п.16 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі встановлені обставини, з`ясувавши думку дитини, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наявні у справі докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини та забезпеченню здобуття ним повної загальної середньої освіти, так як умисно самоусунувся та не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Не проживає разом з сином, не забезпечує його харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікуванням; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, матеріально не забезпечує. Відповідач не бажає змінити свою поведінку по відношенню до дитини та дотримуватись своїх батьківських обов`язків по його вихованню та забезпеченню здобуття нею освіти, а тому суд з метою захисту інтересів дитини має застосувати такий крайній захід, як позбавлення відповідача батьківських прав, проти чого не заперечує і дитина. За правилами ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не утримує свою малолітню дитину і не бажає цього робити, а тому позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь дитини аліментів підлягають задоволенню. Враховуючи, що за станом здоров`я відповідач є працездатним, може надавати таку матеріальну допомогу, суд вважає стягнути з [PERSON] , аліменти на користь сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.08.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача у розмірі 1211,20 грн. з позовних вимог про позбавлення батьківських прав та 1211,20 грн. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь держави, а всього 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved