Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

28 серпня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира за підсудністю з Богунського районного суду міста Житомира надійшов позов ТзОВ «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана представником позивача Гурським Г. Ю. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2021 року між ТзОВ «Кошельок» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 3562612170-542369 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (далі по тексту рішення Кредитний договір), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит на умовах строковості, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Кредитний договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 7\~000 гривень строком на 14 днів, дисконтна процентна ставка 0,01 % на добу, базова процентна ставка 2,2 % на добу. Кредитодавець свої зобов`язання Кредитним договором в повному обсязі, перерахував на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказав в особистому кабінеті. Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.6 та п. 3.7 Кредитного договору строк коистування кредитом було продовжено на 90 дів, тобто з 24 грудня 2021 року по 23 березня 2022 року зі ставкою 2,2 % на добу. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування кредитом, внаслідок чого має заборгованість, розмір якої становить 20\~869,80 гривень, з яких 7\~000 гривень заборгованість за сумою кредиту; 13\~869,80 гривень заборгованість за відсотками. На підставі наведеного позивач просить стягнути із [PERSON] на користь ТзОВ «Кошельок» заборгованість за кредитним договором № 3562612170-542369 від 10 грудня 2021 року в розмірі 20 869,80 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Крім того, вказаною ухвалою вирішено клопотання позивача, яке подано разом з позовною заявою, про витребування доказів. Станом на дату розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Представник позивача ТзОВ «Кошельок» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі. Та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив,\~що 10\~грудня 2021\~року між ТзОВ «Кошельок» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір № 3562612170-542369 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (Кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7 000 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Основні умови кредитування відповідно до умов укладеного між сторонами Кредитного договору: - тип кредиту - споживчий кредит (п. 1.2 Кредитного договору); -\~проценти за\~користування кредитом:\~15\~гривень,\~які нараховуються\~за ставкою\~0,01\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування кредитом\~(п.\~1.3.2 Кредитного договору); -\~стандартна (базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом -\~2,20\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом (п.\~1.3.3 Кредитного договору); -\~дисконтна процентна\~ставка за\~користування кредитом\~-\~0,01\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом на\~строк лояльного\~періоду (п.\~1.3.3.1 Кредитного договору); -\~кредит надається\~строком на\~14\~діб («Лояльний\~період»),\~початком якого\~є дата\~підписання договору,\~а закінченням\~є дата\~зарахування на\~поточний рахунок\~кредитодавця (п.\~2.1 Кредитного договору); -\~строк лояльного\~періоду може\~бути продовжено\~може бути\~продовжено позичальником\~шляхом оплати\~ним протягом\~лояльного періоду\~всіх процентів,\~фактично нарахованих\~за користування\~кредитом (п.\~2.2 Кредитного договору); -\~проценти нараховуються\~за фактичне\~число календарних\~днів користування\~кредитом (п.\~3.1 Кредитного договору); -\~погашення кредиту\~та процентів\~за користування\~кредитом здійснюватиметься\~згідно графіка\~платежів,\~що є\~додатком до\~цього договору\~(п.\~3.3 Кредитного договору); - у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений лояльним періодом, встановленим п. 2.1 Договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом. При цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього договору процентна ставка менша ніж 2 відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною п. 3.4 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме: 2,2 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,85 % розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 договору (п. 3.5 Кредитного договору); - проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.3.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування (п. 3.5.1 Кредитного договору); - позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки неможливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим договором, а можливість отримання знижки забезпечена для позичальника лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором (п. 3.5.2 Кредитного договору); - факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах (п. 3.6 Кредитного договору): -\~зобов`язання\~щодо повернення\~основної суми\~переносяться на\~наступний день\~після закінчення\~Лояльного періоду,\~але не\~більше ніж\~на 90\~днів після\~закінчення Лояльного\~періоду (п.\~3.7 Кредитного договору); -\~з наступного\~дня після\~закінчення Лояльного\~періоду позичальник\~зобов`язаний\~сплачувати кредитодавцю\~проценти з\~розрахунку 803\~%\~річних,\~що становить\~2,2\~%\~в день\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом\~(п.\~3.8 Кредитного договору). Суд установив, що 10 грудня 2021 року ТзОВ «Кошельок» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в розмірі 7\~000 гривень. Факт зарахування коштів кредиту на банківську карту відповідача [PERSON] № [NUMBER] , яка емітована АТ КБ «Приватбанк», підтверджено випискою по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приватбанк» на виконання вимог ухвали про витребування доказів. Згідно з розрахунком позивача заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 20 869,80 гривень, з яких 7 000 гривень заборгованість за сумою кредиту; 13 869,80 гривень заборгованість за відсотками. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує та застосовує такі норми законодавства. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. 10 грудня 2021 року між ТзОВ «Кошельок» (кредитодавець) та [PERSON] укладено в електронному вигляді Кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 7\~000 гривень та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним. Установлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, кредит не повернув та не сплатив проценти за користування кредитом. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20 869,80 гривень, з яких 7 000 гривень заборгованість за сумою кредиту; 13 869,80 гривень заборгованість за відсотками. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи. Також суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, спірну заборгованість не спростував. А тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved