Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

14 серпня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05 березня 2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1359-5463, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, суму кредиту не повернув та не виконав інших своїх грошових зобов`язань, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 67265 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 8000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 59265 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 6240 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 61025 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 61025 грн., а також покласти на нього судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся судом за адресою реєстрації судовим повідомленням/повісткою з рекомендованим повідомленням, які повернуті суду без вручення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 05 березня 2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1359-5463, відповідно до умов якого (пункт 2.2) кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому договором. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: - дата видачі кредиту 05 березня 2024 року (п.п. 2.3, 4.2); - сума кредиту 7000 грн. (п.п. 2.3, 4.1); - мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4); - базовий період користування кредитом - 30 календарних днів (п. 4.8); - строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту 29 грудня 2024 року (п. 4.12); - стандартна % ставка 2, 5 % в день (п. 4.15). Додатковою угодою від 06 березня 2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1359-5463 від 05 березня 2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 грн. Додатковою угодою від 09 березня 2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1359-5463 від 05 березня 2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5400 грн. Сума Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди становить:2600 грн. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» на виконання умов вищевказаних правочинів надало (перерахувало) відповідачу 05 березня 2024 року 7000 грн., 06 березня 2024 року 1000 грн., 09 березня 2024 року 5400 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 67265 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 8000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 59265 грн. Разом з тим, у позовній заяві позивач вказує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 6240 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов?язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов?язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повернув кредит, тобто порушив свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми кредиту у розмірі 8000 грн. слід задовольнити. Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги до відповідача, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, яка становить 59265 грн. Відсотки за користування кредитом нараховані за ставкою 2,5% на день, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 5 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказана норма була введена в дію Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22\~листопада 2023\~року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» перехідний\~період у\~240\~днів із\~дозволеною ставкою:\~120\~днів 2,5%,\~120\~днів 1,5%\~поширюється лише\~на договори,\~укладені до\~набрання Законом\~чинності,\~якщо строк\~дії таких\~договорів продовжено\~після набрання\~Законом чинності.\~Про це\~зазначено у\~ч.\~2\~розділу ІІ\~Прикінцевих і\~перехідних положень\~ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 19 квітня 2024 року кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 2, 50 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. У зв`язку з цим суд здійснив перерахунок відсотків з врахуванням відсоткової ставки 1% в день за 300 днів, тобто за період, вказаний у кредитному договорі. В такому випадку розмір відсотків за користування кредитом становить: - за 05 березня 2024 року -70 грн.: 7000 грн. (основний борг) х 1% х 1 день. - за період з 06 березня по 07 березня 2024 року - 160 грн.: 8000 грн. (основний борг) х 1% х 2 дні. - за 08 березня 2024 року -26 грн.: 2600 грн. (основний борг) х 1% х 1 день. - за період з 09 березня по 29 грудня 2024 року - 23680 грн.: 8000 грн. (основний борг) х 1% х 296 дні. Таким чином, загальний розмір заборгованості за відсотками становить 23936 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення частково у розмірі 23936 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1359-5463 від\~05\~березня 2024\~рокув загальному розмірі 31936 грн., з яких: 8000 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 23936 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Крім того, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 1267, 71 грн. судового збору (31936 грн. х 2422, 40 грн. / 61025 грн.).

Outcome: partial