Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

[PERSON] 03.01.2025 року звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім*ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбу зі [PERSON] з 19.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 18.10.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1186. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . 29 серпня 2019 року Орджонікідзевским районним судом міста Маріуполя Донецької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В подальшому відповідач уникав свого обов*язку з утримання дитини та взагалі не приймав участі у житті дитини. 26.08.2020 року Орджонікідзевским районним судом міста Маріуполя Донецької області було видано наказ про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Протягом певного часу, грошові кошти стягувались ДВС в примусовому порядку, батько дитини жодним чином не допомагав в будь- яких додаткових витратах та не вважав за необхідне зі своєї сторони підтримувати свою дитину, як в духовному плані, так фізичному та фінансовому. З 2019 року спільний син [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір*ю. Відповідач взагалі перестав приймати участь в житті житини та її утриманні. Не здійснював жодних контактів, більш того з лютого 2022 року місце знаходження відповідача взагалі невідоме, відомо, що він живий та отримав громадянство країни агресора «рф». З початку збройної агресії «рф» проти України, була вимушена виїхати з дитиною до Польші. Відповідач жодним чином не допомагав дістатись до більш безпечного місця, де житю дитини нічого не загрожувало б взагалі, хоча б до місця де дитина могла б бути у максимальній безпеці. Відповідач повністю самоусунувся від вихованні дитини та її утримання ще з 2019 року. Відповідач не підтримує жодного контакту зі своїм сином вже більше трьох років. Позивач самостійно займається вихованням сина [PERSON] , ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з сином та прийнятті участі у його вихованні. Проте, батько дитини зовсім не цікавиться життям дитини, її вихованням, не спілкується з нею та не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначає, що позбавлення батьківських прав відповідача є необхідним для забезпечення захисту прав та інтересів дитини. Так, виникає безліч питань під час освітнього процесу, оформлення відповідних документів, заяв, що вимагаються закладами освіти, дитячими оздоровчими центрами, які не можливо вирішити без надання відповідної згоди батька дитини. Також, позивач може претендувати на додаткову соціальну допомогу в Польщі на утримання дитини. На підставі викладеного просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 03.02.2025 року, після усунення недоліків, прийнято до розгляду і відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 15.04.2025 року та 08.06.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника позивача адвоката Хоменко О.О. Відзив на позов від відповідача [PERSON] не надійшов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з*явився повторно. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Хоменко О.О. позов підтримав та просив задовольнити. 25.02.2025 року та 18.03.2025 року на адресу суду надійшли листи від Управління «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Зазначили, що через окупацію міста, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради не функціонує. Надати висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] не є можливим. Просять прийняти рішення в нейкращії інтересах дитини. 07.03.2025 року на адресу суду надійшов лист від Служби у справах дітей та сім*ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Зазначили, що проведення обстеження умов проживання дитини та розгляд питання щодо надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав органом опіки та піклування Дарницького району міста Києва не є можливим, оскільки, як вбачається із змісту позовної заяви, [PERSON] разом із малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , наразі мешкають за межами України, а саме у Польщі. Враховуючи зазначене, служба на сьогодні позбавлена можливості надати до суду відповідний висновок органу опіки та піклування Дарницького району міста Києва. Просять прийняти рішення та максимально врахувати інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що прозов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2007 року, який було зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1186. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . 29 серпня 2019 року Орджонікідзевским районним судом міста Маріуполя Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Наказом Орджонікідзевского районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26.08.2020 року стягнуто аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Довідки №24474 від 22.10.2021 року про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої Канівським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Київ), згідно матеріалів виконавчого провадженя №63133263, відкритого 24.09.2020 року, про виконання виконавчого листа №265/5178/20 від 03.09.2020 року, виданого Орджонікідзевским районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.08.2020 року і до повноліття дитини, заборгованість зі сплати аліментів станом на 22.10.2021 року становить 39 173,60 коп. Відповідно до Довідки про неотримання аліментів №17596 від 13.07.2022 року виданої Канівським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Київ) [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] у період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року. Відповідно до Довідки №12303 від 06.03.2023 року, виданої Канівським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Київ), станом на 01.03.2023 року заборгованість з виплати по аліментам становить 86 719,50 грн. Із розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що борг по аліментам станом на 01.01.2022 року відсутній. Заборгованість сплачена відповідачем в грудні 2021 року. За період з 01.01.2022 року по листопад 2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 116 909,75 грн. За зазначений період часу аліменти не сплачувались взагалі. Відповідно до Довідки №168 від 19.12.2024 року, виданої КЗ «Нікольська загальноосвітня школа I-III ступенів №1 ім.Якименка А.Д. Нікольської селищної ради Донецької області «Опорна школа» батько учня 4 класу [PERSON] - [PERSON] контакту зі школою не підтримував та не підтримує, успішністю сина не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, участі в житті сина не приймає. Сином опікується мати, на виклики до школи в режимі онлайн приходить теж тільки мати, контакт із школою підтримує мати, успішністю сина цікавиться, з вчителями спілкується, контролює пропуски уроків, перебуває на постійному зв*язку з класним керівником. З 1 класу, через воєнний стан в Україні і окупацією м.Маріуполя, [PERSON] з мамою переїхали до Польщі та продовжили дистанційне навчання в школі там. Батько, [PERSON] , за весь час не виходив на зв*язок з класним керівником, ніякої цікавості до життя сина не проявляв. Зі слів [PERSON] , батько з сином не спілкується та знаходиться у «рф». Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] повністю самостійно займається вихованням та утриманням сина. Батько в житті дитини відсутній взагалі. Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, відповідач жодної допомоги [PERSON] чи [PERSON] під час евакуації та облаштування за кордоном не надав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з середини 2021 року взагалі не підтримує будь-який зв*язок з сином, навіть не телефонує, тобто не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться станом здоров*я дитини та успіхами в навчанні, не приймає участі в утриманні дитини взагалі з січня 2022 року, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.2 ст.150 СК україни батьки зобов*язані піклуватися про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов*язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя-ч.3 ст.150 СК України. Ухилення батьків від виконання батьківських обов*язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом-ч.4 ст.155 СК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов*язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов*язками. За час розгляду справи, відповідач обставини викладені в позові не спростував, своє ставлення до виконання батьківських обов*язків по відношенню до своєї дитини не змінив. Обставини встановлені судом, дають підстави дійти до висновку про наявність саме винної поведінки відповідача. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень-ч.2 ст.12 ЦПК України. Висновок органу опіки та піклування щодо розв*язання спору, у розумінні Постанови Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №742/710/19, є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов*язків для суб*єктів відповідних правовідносин і не має обов*язкового характеру. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved