Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Просив зменшити розмір стягнення аліментів, встановлений судовим наказом від 18 березня 2025 року Христинівським районним судом Черкаської області по справі № 706/303/25, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову покликався на такі обставини. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року по справі № 706/322/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу колишнє подружжя мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 18 березня 2025 року Христинівським районним судом Черкаської області по справі № 706/303/25 видано судовий наказ про стягнення аліментів на дитину, а саме вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Наразі, [PERSON] просить суд переглянути розмір аліментів призначений за наказом Христинівського районного суду Черкаської області по справі № 706/303/25 в сторону їх зменшення у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану. [PERSON] ще до звернення [PERSON] до суду добровільно сплачував та сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина систематично та на регулярній основі, жодним чином від виконання свого батьківського обов`язку не ухиляється. Сплата аліментів до їх встановлення судом відбувалась шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на банківський рахунок [PERSON] . [PERSON] щомісячно перераховував [PERSON] грошові кошти у розмірі приблизно 20 000 грн. на місяць. Однак в подальшому, 21.12.2023 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу останні мають доньку [PERSON] , [INFO] [PERSON] знаходиться у декретній відпустці, тому матеріальним забезпечення родини повністю займається позивач одноособово. Через погіршення стосунків між подружжям, [PERSON] звернулась до суду за встановленням аліментів на утримання дитини ( [PERSON] , [INFO] ) та на своє утримання на час перебування в декретній відпустці. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 квітня 2025 року по справі № 509/1099/25 вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Таким чином, у сукупності з [PERSON] вираховується 70% з його заробітної плати. Натомість, зараз на підставі двох різних наказів з позивача стягується на двох дітей не 1/3, а 1/2 від всіх доходів, що з урахуванням аліментів на утримання дружини, ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. [PERSON] є військовослужбовцем і окрім звичних побутових витрат має додаткові витрати на придбання засобів особистої безпеки та ін. Зміна сімейного стану та зміна майнового стану, за рахунок призначення аліментів дружині та другій дитині не могли бути відомі суду при винесення судового наказу про стягнення аліментів та не досліджувались останнім, а тому, позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від доходів. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити повністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте його інтереси представляла адвокат Петрова А.М., яка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали повністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі: копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , військового квитка серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , судового наказу Христинівського районного суду від 18.03.2025 у справі № 706/303/25, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.04.2025 у справі № 509/1099/25, платіжних інструкцій та виписку по рахунку [PERSON] , виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року по справі № 706/322/23 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Христинівського районного суду від 18.03.2025 у справі № 706/303/25 з позивача [PERSON] стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, 21.12.2023 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у позивача є дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 квітня 2025 року по справі № 509/1099/25 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. до досягнення дитиною повноліття; стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Позивач [PERSON] є військовослужбовцем і окрім звичних побутових витрат має додаткові витрати на придбання засобів особистої безпеки. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частинами першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зіст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. Верховний Суд України в постанові від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в бік погіршення, зокрема, в разі зменшення доходу, залишення у його розпорядженні меншої суми грошових коштів тощо, або зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршення стану здоров`я, що потягло додаткові грошові витрати, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів дитини від іншого шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно зменшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Христинівського районного суду Черкаської області від 18 березня 2025 року по справі 706/303/25, та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved