Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

В провадженні Теребовлянського районного суду Тернопільської області області перебувають матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25.01.2021 між ТОВ "ГЕЛЕКСІ" та [PERSON] в електронній формі було укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 210147 від 25.01.2021. В подальшому [PERSON] було надано в кредит грошові кошти в розмірі 5000,00 грн.. Відповідач умови кредитного договору не виконала, тому її заборгованість становить 25030,00 грн. Ухвалою суду від 08.09.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи те, що відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки, відзив не подала, тому наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» (23.06.2025 назву було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ») та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 210147 від 25.01.2021 в електронній формі. Відповідачці [PERSON] було перераховано кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» (ТМ "ФОНДІ"). Згідно інформативної довідки від 01.08.2025 року кошти були перераховані ТОВ «ФК «ЕЛАЕНС» (ТМ «ФОНДІ»), яке на підставі договору № 04/08-17-ПК від 04.08.2017 надавало послуги ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до умов кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день, підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідачка умови кредитного договору не виконала, тому заборгованість відповідачки за кредитним договором № 210147 від 25.01.2021 становить 25030 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 20030,00 грн. - заборгованість по процентам. Зазначені суми підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору № 210147 від 25.01.2021. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною 1\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1\~статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2\~статті 1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Закон України «Про електронну комерцію»\~передбачає використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 423,00 грн.. Щодо стягнення з відповідача витрат, що понесені ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу надано копію договору від 09.07.2025 та копію акту № 102 надання послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги представника позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача судових витрат, що вже понесені на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved