Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У жовтні\~2025\~до суду\~надійшла вказана\~справа.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачем зазначено,\~що 08.08.2022\~відповідач звернулась\~до Центру\~зайнятості та отримала статус безробітної, у зв`язку із чим останній було розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 04.01.2023 № НТ230104 [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного. Також цим наказом припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з перебуванням за кордоном понад 30 календарних днів. У разі виїзду зареєстрованого безробітного за межі України така особа повинна повідомити територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Частиною 3 ст. 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків стягується з цієї особи. В добровільному порядку відповідачем були повернуті кошти у загальному розмірі 1300 грн. Залишок заборгованості, що підлягає поверненню, становить 29542,26 грн, яку й просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути суму сплаченого судового збору 3028 грн. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленою про час та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті суду, до судового засідання не з`явилася, про поважність причин неявки суд не повідомила, заперечення на позов не надала, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані матеріали, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що 08.08.2024 до Оболонської районної філії Київського МЦЗ звернулася [PERSON] з заявами про надання статусу безробітної та про призначення допомоги по безробіттю через сайт Державної служби зайнятості. Наказом від 09.08.2024 року № НТ220809 відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату з 08.08.2022. Відповідно до наказу від 04.01.2023 №НТ230104 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрацію безробітного та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з перебуванням безробітного за кордоном понад 30 календарних днів з 03.01.2023. Наказом директора Оболонської районної філії Київського МЦЗ від 12.01.2023 № 3 було визнано матеріальне забезпечення [PERSON] за період з 07.09.2022 по 02.01.2023 у сумі 30842,26 грн безпідставним, та таким, що підлягає стягненню з винної особи. 25.03.2025 за вих. № 13.8/1954/13.1-15-25 [PERSON] було направлено повідомлення претензію про повернення коштів в розмірі 29542,26 грн. [PERSON] перебувала за межами України з 08.08.2022 по 23.11.2022, що вбачається з додатку до листа Державного центру зайнятості від 06.12.2022 № 33/101/5286-22. Згідно довідки - розрахунку № 34 від 16.09.2025 вбачається, що загальна сума заборгованості допомоги по безробіттю [PERSON] 30842,26 грн, відшкодовані боржницею кошти 07.08.2023 500грн, 02.10.2023 500 грн, 13.03.2024 300 грн. Станом на 16.09.2025 заборгованість [PERSON] становить 29542,26 грн. 13.01.2023 за вих. № 278.2-78/23 та 30.05.2023 за вих. № 08-895/10-21/23 [PERSON] було направлено лист - повідомлення про повернення нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. Вимогами\~п.2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. За положеннями ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~встановлено, що сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати кар`єрного радника протягом трьох робочих днів про обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені\~частиною першою\~статті 45 цього Закону. Частиною 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що \~Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 52 розділу ХІ Закону «Про зайнятість населення» під час дії воєнного стану реєстрації безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених ст. 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. Статтею 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, відповідачем в порушення вимог ч. 2\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~своєчасно не надано відомості про обставини, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, за період з 07.09.2022 по 02.01.2023,\~тому допомога\~по безробіттю\~за вказаний\~період в\~розмірі 29542,26\~грн (з\~вирахуванням суми\~повернутої відповідачем\~допомоги) є виплаченою без належних правових підстав, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову\~сплачено судовий збір у сумі 3028 грн, враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача варто стягнути витрати по сплаті судового збору. З огляду на викладене та

Outcome: approved