Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, обґрунтовуючи вимоги тим, що19.09.2023 року о 10 год. 30 хв. у Синельниківському районі, на а/д Т0401 30 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Opel Astra» державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2023 року у справі № 191/4302/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та накладено на нього стягнення у виді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «АРКС» та ТОВ " АВІТО СВІТ" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ак58а3е від 28.03.2023 року та додаток №1 до договору № ак58а3е від 28.03.2023 року добровільного страхування наземного транспорту. Згідно вказаного Договору позивач застрахував майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] . Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 19.09.2023 року. Розрахунок та виплата страхового відшкодування власнику автомобіля марки «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] , проведено на підставі: акту огляду транспортного засобу від 29.09.2023 року; ремонтної калькуляції № 1.003.23.0 від 09.10.2023 року; рахунку-фактура №Ч1С-000132 від 10.10.2023 року; страхового акту № ARX4009739 від 23.01.2024 року; розрахунку страхового відшкодування. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 184243, 01 грн. що підтверджується платіжним дорученням №1032156 від 24.01.2024 року. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel Astra» державний номер [NUMBER] , застрахована не була, то відповідач як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 184 243 (сто вісімдесят чотири тисячі двісті сорок три) гри. 01 коп. Просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 184 243 (сто вісімдесят чотири тисячі двісті сорок три) грн. 01 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Представниця відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що відповідно до п. 21.3.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту №ак58а3е від 28.03.2023 укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «АВІТО СВІТ» вбачається, що Страховик має право, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, здійснити огляд пошкодженого ТЗ та скласти Акт огляду ТЗ. За необхідності при наявності другого учасника ДТП чи іншої особи, винної у скоєнні збитків, повідомити їм про дату, місце та час проведення огляду. У випадку неявки вказаних осіб огляд проводиться без їх участі з відповідною відміткою про цей факт у Акті огляду. Відповідно до п.22.1.8. Договору огляд пошкодженого ТЗ проводиться у світлий час доби та складається Акт огляду ТЗ. Згідно п.22.1.9 Договору Акт огляду ТЗ має бути складено не пізніше ніж протягом 2-х робочих днів з моменту, як тільки стане відомо про настання події. В силу п.23.2 даного Договору, розмір завданих збитків визначається Страховиком на підставі документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому застрахованого ТЗ (з урахуванням дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи, Акту огляду ТЗ), документа, складеного Компетентними органами, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого застрахованого ТЗ чи його частин, документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію завданих збитків ( кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза тощо). Згідно п.22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 33.3.\~ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених\~ст. 41 цього Закону) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003\~(надалі - Методика). Згідно з п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. П. 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»\~та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 по справі № 753/21177/16-ц. Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Доданий позивачем до матеріалів справи в якості доказу Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) містить суттєві недоліки, що ставлять під сумнів його достовірність та доказову силу. Зокрема, в акті не зазначено місце та час початку і завершення огляду транспортного засобу, як цього вимагають умови договору страхування. Огляд проведено 29.09.2023 року\~із порушенням строків, встановлених договором, адже дорожньо-транспортна пригода мала місце ще 19.09.2023 року о 10:30. Таким чином, залишається невстановленим місце перебування транспортного засобу протягом 10 днів\~з моменту ДТП до моменту складання вказаного Акту огляду ТЗ. Відповідно, немає жодних гарантій належного збереження пошкодженого майна протягом цього періоду, а також неможливо достеменно встановити, чи зафіксовані в акті пошкодження були отримані саме внаслідок цієї ДТП, а не до або після неї. Більш того, всупереч п.21.3.2 Договору огляд транспортного засобу проводився без участі Відповідача, як особи, яку вказано винуватцем ДТП, та без належного повідомлення його про проведення огляду. Це є порушенням принципу змагальності сторін та права Відповідача на участь у дослідженні доказів. Додаткові сумніви щодо достовірності цього документа викликає й форма його складання: акт поданий на двох аркушах, які не пронумеровані, не скріплені між собою належним чином, без зазначення номера справи. На першій сторінці вказано лише дату огляду та марку автомобіля, але відсутній перелік деталей і опис пошкоджень. На другій сторінці, навпаки, наведено перелік пошкоджень без будь-яких ідентифікаційних даних щодо автомобіля, що не дозволяє встановити їх належність до конкретного транспортного засобу. До того ж, в наданому Акті огляду ТЗ відсутня інформація про особу, яка фактично здійснювала огляд: не зазначено її прізвища, імені, по батькові, посади або повноважень. Також відсутній її підпис, що унеможливлює встановлення відповідальності за достовірність викладеної інформації. До матеріалів справи не долучено жодних підтверджуючих документів, які б засвідчували належний фаховий статус цієї особи\~зокрема, документи про кваліфікацію, сертифікат оцінювача або витяг з реєстру судових експертів. Це ставить під сумнів не лише законність, а й об`єктивність проведеного огляду. Крім того, всупереч положенням п. 28.3 Договору страхування, в Акті огляду ТЗ відсутні підписи сторін Договору або їх уповноважених представників, що свідчить про неналежне оформлення документа та порушення умов, визначених самим страховим договором. З огляду на викладене, наданий Акт огляду ТЗ не може вважатися належним і допустимим доказом у справі та не підтверджує обставин, на які посилається Позивач у своїх вимогах. В п. 24.10. Договору страхування сторони погодили, що при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Розрахунок збитків), в яких включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів що підлягають заміні, без урахування експертного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Розрахунок збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами Договору), в окремих випадках за згодою Страховика та Страхувальника також з урахуванням документів вказаних у п.24.10.1 Розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Позивачем не складено кошторису вартості відновлення транспортного засобу (розрахунку збитків) відповідно до умов договору, а у матеріалах справи відсутній належним чином оформлений документ, що містив би обґрунтований розрахунок. Наявна ремонтна калькуляція № 1.003.23.0 від 09.10.2023 року не відповідає вимогам п. 24.10 договору страхування та не може вважатися кошторисом збитків. Вона не містить вихідних даних, не має посилань на погоджений огляд ТЗ, не підписана уповноваженими особами та не супроводжується підтверджуючими розрахунками. Більше того, як Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), так і наданий Фізичною особою-підприємцем [PERSON] рахунок-фактура №Ч1С-000132 від 10.10.23 (в якому вказано товар\~«восстановительный ремонт» на суму 258 940, 74 грн) можуть містити перелік пошкоджень, які не мають причинно-наслідкового зв`язку із заявленою подією (ДТП). У зв`язку з цим зазначені документи не можуть вважатися належними та достовірними доказами понесених Позивачем збитків і не мають наперед визначеної доказової сили у розумінні цивільного процесуального законодавства. У зв`язку з цим, представниця відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС». Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2023 року о 10 год. 30 хв. у Синельниківському районі, на а/д Т0401 30 км. водій [PERSON] керував автомобілем «Opel Astra» державний номер [NUMBER] , при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Каштанова Алея в с. Рпївка Синельниківського району. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 14.6.а Правил дорожнього руху України. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 року у справі №191/4302/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~і застосовано вид адміністративного стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 15.12.2023 року. У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Отже наявність вини у діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, крім іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннямст.1187ЦК України\~визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Так, відповідно до статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №1961-IV\~від 01.07.2004\~року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), котрий спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону №1961-IV). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума-грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата\~грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 7 Закону України «Про страхування»). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 ч.1 Закону України «Про страхування»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.\~ Частиною першою 979 ЦК України встановлено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч. 1 ст. 980 ЦК України). Відповідно до ст. 981 ЦК, договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом. Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «Авіто Світ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ак58а3е, копія якого додана до матеріалів справи. З додатку №1 до договору №ак58а3е добровільного страхування наземного транспорту від 28.03.2023 року вбачається, що до переліку транспортних засобів, які приймаються на страхування, зокрема входить автомобіля «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel Astra», державний номер [NUMBER] , застрахована не була, про що свідчить данні перевірки чинності полісу внутрішнього страхування. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки ( ст. 29 Закону 1961-IV). Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ст. 34 Закону 1961-IV, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Судом встановлено, що 19.09.2023 року страхувальник ТОВ «АВІТО СВІТ» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, копія відповідної заяви долучена до матеріалів справи та досліджена в ході судового розгляду справи. Згідно з актом огляду транспортного засобу від 29.09.2023 року, проведеним на СТО Автотрейдінг, оригінал якого долучений до матеріалів справи, а також фототаблиць до акту огляду, які були досліджені судом в ході судового розгляду, встановлені пошкодження автомобіля «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] , в результаті ДТП, яке сталося 19.09.2023 року. В Акті огляду транспортного засобу зазначені: дата, місце, власник, рік випуску транспортного засобу, реєстраційний номер, марка, модель, показник спідометра, перелік пошкоджень, наявний підпис і контактний телефон власника транспортного засобу, який за даними звіту був присутній при огляді автомобіля. Суд находить необґрунтованими твердження відповідача щодо недостовірності відомостей, вказаних в акті огляду від 29.09.2023 року, оскільки відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами, що встановлені під час огляду пошкодження не перебувають у причинному зв`язку з ДТП за його участю. Крім того, характер пошкоджень, описаних в акті огляду співпадає з обставинами вчиненого ДТП, пошкодженнями задокументованими працівниками поліції при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно [PERSON] , а також фототаблицями, долученими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та фототаблицями пошкоджень, долучених до акту огляду. Суд також вказує і на відсутність обов`язкової участі винуватця ДТП при огляді транспортного засобу. Щодо строку проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, передбаченого п 22.1.9 Договору добровільного страхування від 28.03.2023 року, суд звертає увагу, на положення ст. ст. 34 Закону 1961-IV, яка встановлює, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Крім того, відповідачем не надано доказів, що ушкодження транспортного засобу, зафіксовані в акті огляду від 29.09.2023 року, не є наслідком ДТП, яке мало місце 19.09.2023 року. Отже, наявність в акті огляду пошкоджень, не пов`язаних з ДТП, відповідачем не доведена. Згідно з ремонтною калькуляції № 1.003.23.0 від 09.10.2023 року складеною за допомогою системи Audatex, та рахунку-фактури СТО Автотрейдінг, складеним ФОП [PERSON] № Ч1С-000132 від 10.10.2023 року, копії яких долучені до матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] становить 258940, 74 грн. \~23 січня 2023 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» складено страховий акт № ARX4009739 від 23.01.2024 року та розрахована сума страхового відшкодування, згідно з яким сума відшкодування за наслідками страхового випадку: ДТП, що мало місце 19.09.2023 року складає 184\~243, 01грн. 24 січня 2024 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» власнику автомобіля «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] ТОВ «Авіто Світ» сплачено страхове відшкодування згідно акту № ARX4009739 в сумі 184\~243, 01 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1032156 від 24.01.2024 року. Надаючи оцінку доказам, які підтверджують суму страхового відшкодування за наслідками ДТП, суд зазначає, що з 2001 року Міністерством юстиції України рекомендовано встановлення вартості відновлювального ремонту за допомогою програмного забезпечення Audatex, а саме, складання калькуляцій по вартості відновлювального ремонту пошкоджених ТЗ, що засвідчується витягом з протоколу № 15 засідання авто товарознавчої секції методичної і науково-консультативної ради Міністерства юстиції України «Про програмне забезпечення автотоварознавчих досліджень». Суд зазначає, що відповідач не погоджуючись із сумою завданого ним збитку з підстав завищеності вартості відновлювального ремонту, при цьому не надає жодних доказів того, що вартість відновлювального ремонту може бути меншою за ту, яка сплачена позивачем, водночас відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, суд звертає увагу, що в калькуляції Audatex для визначення вартості відновлювального ремонту беруться середні значення деталей та робіт. Крім того п. 24.10 Договору добровільного страхування від 28.03.2023 року, при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (розрахунок збитків),в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Розрахунок збитків складається страховиком виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО. В окремих випадках за згодою страховика та страхувальника розмір збитків може визначатись на підставі автотоварознавської експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, перейшло право зворотної вимоги до винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «RENAULT LOGAN», державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 19.09.2023 року. Суд зауважує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel Astra», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] застрахована не була, то відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 184243, 01 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, сплачена позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028, 00 грн.

Outcome: approved