Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ "Фінпром Маркет" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 квітня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) № 1379236, згідно з умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало позичальнику [PERSON] позику у сумі 10000,00 грн. на строк 30 днів до 15 травня 2021 року. Процентна ставка (базова) за користування позикою становила 1,99 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею. Знижена процентна ставка за користування позикою становила 0,79 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,7 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею. Відповідач не дотримувався умов договору позики, своєчасно не повернув кошти, отримані в позику, та не сплатив проценти за користування нею. Заборгованість [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 15 квітня 2021 року № 1379236 становить 33880,00 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 10000,00 грн, проценти за користування нею у сумі 23880,00 грн. За договором факторингу від 26 грудня 2021 року № 2610, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", первісний кредитор відступив ТОВ "Фінансова компанія управління активами" право вимоги до позичальника [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 15 квітня 2021 року № 1379236 На підставі договору факторингу від 03 квітня 2023 року № 030423-ФК ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступило право вимоги до позичальника [PERSON] позивачеві. За таких обставин позивач ТОВ "Фінпром Маркет" просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 15 квітня 2021 року № 1379236 у сумі 33880,00 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 10000,00 грн, проценти за користування нею у сумі 23880,00 грн. Також ТОВ "Фінансова компанія управління активами" просило суд стягнути з [PERSON] судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінпром Маркет" до [PERSON] про стягнення заборгованостіприйнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року витребувано в АТ "Універсал Банк" належним чином засвідчені документи з інформацією, чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ "Універсал Банк" за період з 15 квітня 2021 року до 18 квітня 2025 року. 22 серпня 2025 року АТ "Універсал Банк" надало суду витребувані документи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Особливості укладання кредитних договорів, договорів позики в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 15 квітня 2021 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) № 1379236, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось надати [PERSON] позику у сумі 10000,00 грн на строк 30 днів до 15 травня 2021 року (а. с. 15). Невід`ємною частиною договору позики є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", оформленим протоколом від 11 лютого 2021 року № 11/02/2021 (далі - Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів") (а. с. 16-25). Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" належно виконало умови договору позики, надавши [PERSON] позику сумі 10 000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 15 липня 2025 року № КД-000037349/ТНПП, випискою про рух коштів на картковому рахунку [PERSON] відкритому в АТ "Універсал Банк". Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник [PERSON] зобов`язався повернути позику у термін до 15 травня 2021 року, проте взяте на себе зобов`язання не виконав. За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У п. 2 договору позики від 15 квітня 2021 року № 1379236 його сторони погодили, що базова процентна ставка за користування позикою становить 1,99 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею. Знижена процентна ставка за користування позикою становила 0,79 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,7 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У договорі позики від 15 квітня 2021 року № 1379236 визначено, що строк користування позикою становить 30 днів (з 15 квітня 2021 року до 15 травня 2021 року). Проценти, нараховані у межах строку користування позикою, виходячи з процентної ставки 1,99 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею, становлять 5970,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зазначено, що плату за прострочення виконання зобов`язання врегульовано ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тобто ця норма конкретизує визначений у ст. 536 ЦК України обов`язок боржника сплачувати проценти за незаконне користування чужими грошовими коштами. Отже, проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. За положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведеної норми дозволяє зробити висновок, що сторони за домовленістю можуть погодити у договорі інший розмір процентів річних, ніж встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України (на це звернув увагу Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2023 року у справі № 914/235/19). Передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відсотків річних, що нараховуються на суму основного боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредитору. Згідно з п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів"у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2,7 % від суми позики за кожен день користування нею (п. 2 договору позики від 15 квітня 2021 року № 1379236). Отже, у вказаному пункті договору ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] встановили інший розмір процентів річних, ніж встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не повернув суму позики та продовжив користуватись коштами, отриманими в позику, після 15 травня 2021 року, за умовами п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів"позичальник управі був нараховувати проценти за користування позикою відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, виходячи з процентної ставки 2,7 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею, до моменту повернення позики, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Проценти за понадстрокове користування позикою (неправомірне користування чужими грошовими коштами), нараховані за період 16 травня 2021 року до 13 серпня 2021 року, виходячи з процентної ставки 2,7 % від залишку суми позики за кожен день строку користування нею, становлять 17910,00 грн. Отже, загальний розмір процентів за користування позикою, які підлягають стягненню з [PERSON] за договором позики від 15 квітня 2021 року № 1379236, становить 23880,00 грн (5970,00 грн + 17910,00 грн = 23880,00 грн). Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, заборгованість [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 15 квітня 2021 року № 1379236) становить 33880,00 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 10000,00 грн, проценти за користування нею у сумі 23880,00 грн. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 540-IX) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX. Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року. Водночас Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ) п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року. 04 вересня 2025 року набрав чинності Закон України від 14 травня 2025 року № 4434-IX "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності". Цим Законом виключено з ЦК України п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення", а отже поновлено перебіг позовної давності. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а з 30 січня 2024 року до 04 вересня 2025 року. Наведене свідчить, що позовна давність до вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] не спливла. За договором факторингу від 26 грудня 2021 року № 2610, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", первісний кредитор відступив ТОВ "Фінансова компанія управління активами" право вимоги до позичальника [PERSON] за договором позики від 15 квітня 2021 року № 1379236. Згодом ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступило зазначене право вимоги ТОВ "Фінпром Маркет" на підставі договору факторингу від 03 квітня 2023 року № 030423-ФК. З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет"заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 15 квітня 2021 року № 1379236 у сумі 33880,00 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 10000,00 грн, проценти за користування нею у сумі 23880,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року № 01-11/24, укладений між ТОВ "Фінпром Маркет" та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 26 червня 2025 року № 15-П, згідно з яким вартість послуг з правничої допомоги, наданих адвокатом Ткаченко Ю.О., становить 3500,00 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі від 11 листопада 2021 року № 922/449/21). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved