Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 15 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої 04 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб і у період шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . У суді на розгляді перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Діти проживають з позивачем та знаходяться лише на її утриманні. Відповідач проживає окремо та ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей і належної матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно позивачу не надає. Позивачу невідомо де працює на даний час відповідач. Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці та здійснює догляд за донькою до досягнення нею трирічного віку, тому їй важко самій утримувати двох дітей, коштів не вистачає навіть на харчування, вона залишилася фактично на межі виживання. Відповідач добре знає становище позивача, однак добровільно допомагати їй фінансово в утриманні дітей не бажає, тому позивач просить суд: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до повноліття дітей; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання щомісячно в розмірі твердої грошової суми 3000,00 грн. на місяць, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 15 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 24 жовтня 2025 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 27 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судове засідання призначалося на 20 листопада 2025 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 20 листопада 2025 року позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. 7. 20 листопада 2025 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти стягнення з нього щомісячно аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 9. У Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3). Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 1 і ч. 2 ст. 27). 10. У Законі України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. (ст. 11). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12). 11. Законодавець у ст. 75 СК України визначив, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч. 1). Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч. 2). Згідно ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч. 2). Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як зазначено у ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1). Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч. 2). Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3). В силу ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6). Аналіз наведених положень свідчить, що для призначення судом утримання матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище матері, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу матері. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Одним із основних прав дитини є право на утримання. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2). За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 12. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (абз. 1). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3). 13. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. 14. За приписами ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ч. 1). Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків (абз. 2 ч. 2). 15. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 16. 04 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 17. [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] народилася [PERSON] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . 18. 03 жовтня 2025 року складено Акт обстеження умов проживання згідно якого [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають із матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , в кожної дитини наявне окреме місце для сну, діти забезпечені іграшками, одягом та взяттям відповідно віку та сезону, умови проживання добрі. Зі слів [PERSON] її чоловік вже певний час з сім`єю не проживає, дітьми не цікавиться, фінансово та матеріально не підтримує, здоров`ям та благополуччям дітей опікується лише мама. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 19. На час розгляду судом справи сторони перебувають у шлюбі у якому народилося 2 дітей. 20. Із позовної заяви, акту обстеження умов проживання випливає, що малолітні діти проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні. 21. Відповідач позовні вимоги у поданій суду заяві визнав повністю, тобто не заперечує, в тому числі, й фактичні обставини, наведені позивачем у позовній заяві. 22. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 23. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем. 24. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, матеріали справи не містять доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти в силу певних обставин (стан здоров`я, догляд за непрацездатним членом сім`ї, наявність на утриманні інших дітей, тощо). У зв`язку із цим суд вважає, що він буде спроможний сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей, а також на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною 3 років. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 25. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 26. У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави (за дві позовні вимоги). VІІІ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 27. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved