Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У липні 2025 року КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Позивач вказував, що надає відповідачам послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення надавалися відповідачам в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідачі, в свою чергу, зобов`язані були щомісячно розраховуватися з позивачем за спожиті послуги. Відповідач всупереч п. 18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. за № 630, не виконують обов`язки та не оплачують своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг. Просили стягнути з відповідачів борг по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, що виник станом на 25.06.2025 року, за період з 01.02.2021 року по 31.05.2025 року, в розмірі 4510, 60 грн. (в тому числі з плати за абонентське обслуговування в розмірі 846,68 грн.), 3% річних в розмірі 69,54 грн., інфляційні втрати в розмірі 315,89 грн., а також кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 14 липня 2025 року позовна заява залишена без руху. 17 липня 2025 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. Відповідачі не скористалися своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] ., особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення за період з 01.02.2021 року по 31.05.2025 року, що виникла станом на 25.06.2025 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, суд вбачає, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] по розмірів по 1/2 частки кожному. Відповідачі не подали до суду достовірні відомості та докази щодо належності квартири іншим певним особам на праві власності, у тому числі не надали правовстановлюючі документи, докази звернення до позивача про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, про наявність іншого місця проживання у спірний період та необхідності проведення перерахунку вартості послуг, внаслідок зміни місця проживання тощо. Таким чином, відповідачі були споживачами послуг у спірний період, які надавалися позивачем. У ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як постає із матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню з однієї сторони, та споживанню з іншої сторони, комунальних послуг по централізованому водопостачанню та по централізованому водовідведенню, які підпадають під регулювання Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила). У відповідності до п. 18 цих Правил споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області зобов`язаний надавати відповідачам, як споживачам, вчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом, а споживачі зобов`язувалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо фактично користувався такими послугами. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Наведене узгоджується з правовим висновком ВП ВС у постанові від 07 липня 2020 року при розгляді справи № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19. У відповідності до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як співвласники квартири та споживачі послуг, всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не сплачують вартість наданих послуг і станом на день розгляду справи не спростували наявний у них борг. Враховуючи факт користування відповідачами послугами, що надавалися позивачем у спірному періоді, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за надані послуги. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦК України та пені згідно ст. 549 ЦК України, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 315,89 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 69,54 грн. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідачі не спростували належними доказами наведений позивачем розмір заборгованості. Звідси суд вважає, що спір між сторонами щодо обчислення (розрахунку) розмірів заборгованості за договором фактично та юридично - відсутній. Враховуючи\~наведені обставини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню.\~ Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду із даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Крім того, у даній справі позивач сплатив 80 грн. витрат за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Враховуючи факт задоволення судом позовних вимог, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в дольовому порядку кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. та 80 грн. витрат за отримання інформації з державних реєстрів у рівних частинах з кожного із відповідачів відповідно 1514 грн. та 40 грн. Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: approved