Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

14 жовтня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що між [PERSON] і [PERSON] у 2012 році зареєстровано шлюб.\~ Мають чотирьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2019 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . На цей час сторони припинили спільно вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, у зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та прохала його задовольнити.\~ Відповідач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла телефонограма, в якій він прохав розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що 13 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 272. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не- можливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання неповнолітніх дітей на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи думку позивача,\~ суд вважає, що після розірвання шлюбу їй необхідно відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що судом звільнено позивача від сплати судового збору. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи зазначене, так як відповідач позов визнав, то з нього, на користь держави, необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, від розміру, визначеного ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved