Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом (у подальшому уточнений\~ редакція від 04.09.2025) до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.11.2018 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис №\~2150. Як зазначено, за час подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . До того ж, звертає увагу на те, що дочка\~ [PERSON] вже досягла повноліття та мешкає окремо, а син\~ [PERSON] мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько допомагає в утриманні сина на свій розсуд, коли забирає його до себе. У позовній заяві також вказано, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає, що у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства вони не ведуть, а шлюб фактично припинив своє існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, на її думку, вжиття заходів щодо примирення не виправлять стан їхніх шлюбних відносин, оскільки, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя, на теперішній час, відсутній. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, який зареєстрований 24.11.2018, актовий запис №\~2150, а також залишити їй прізвище\~ [PERSON] . Крім того, судові витрати просить залишити за нею та не стягувати з відповідача. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства. Ухвалою суду від 18.08.2025 позовну заяву залишено без руху і надано термін для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вказаної вище ухвали суду, 04.09.2025 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків з додатками, яку прийнято судом. Ухвалою суду від 10.10.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, 21.11.2025 позивач подала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд вказаної справи проводити без її участі. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, строк для примирення не потребує та залишає за собою судові витрати. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Водночас, 21.11.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без його присутності. Крім того, зазначив, що він повністю визнає заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Також просить не надавати строк на примирення. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис №\~2150 від 24.11.2018 та видане свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] від 24.11.2018. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~6). Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі в сторін народилися двоє дітей: дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 06.07.2005, актовий запис №\~637 від 06.07.2005\~(а.с.\~18), та син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 23.11.2017, актовий запис №\~970 від 23.11.2017\~(а.с.\~17). Батьком дітей записаний відповідач. До того ж, судом на цей час не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Згода про місце проживання та виховання дитини між сторонами досягнута, а саме, [PERSON] ,\~ [INFO] , мешкає зараз та буде мешкати разом з матір`ю, про що вона зазначила у позовній заяві та проти цього не заперечував відповідач. [PERSON] ,\~ [INFO] , на теперішній час досягла повноліття та мешкає окремо від батьків. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони разом як подружжя не проживають протягом тривалого часу, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, їх згода на продовження шлюбу відсутня, тобто немає їх вільної і повної згоди на шлюб. Встановлено, що вони мешкають окремо, не підтримують шлюбних відносин протягом тривалого часу, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. До того ж, відповідач визнав обставини та позовні вимоги, про що подав відповідну заяву від 21.11.2025, і визнання ним позову, за нормами ст.\~206 ЦПК України, прийнято судом. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, відповідач висловив свою позицію щодо заявлених позовних вимог у відзиві на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання, після розірвання шлюбу залишити прізвище\~ « [PERSON] », що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається, і про це жодна із сторін не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211\~грн. 20\~коп., що підтверджується платіжним документом №\~0.0.4500537745.1 від 15.08.2025. Водночас, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи її позицію з цього приводу, яка висвітлена у позовній заяві та в письмовій заяві від 21.11.2025. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved