Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" від імені та в інтересах якого діє представник Бистрякова А.С. до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором в сумі 15 867.04 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.01.2023 року між фізичною особою позичальником [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 5949660, згідно з умовами якого відповідач отримала 6200 грн., із сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 р.) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 11.02.2023 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6. Кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. П. 7.1. Кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року визначає, що договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зазначає, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та Відповідачем не був би укладений. Після чого, укладений кредитний договір розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ Мілоан. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 27.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 5949660 від 27.01.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Позивач зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 5949660 від 27.01.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №102-МЛ/Е від 27.07.2023р. Сума заборгованості Відповідача становить 15867.04 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4340 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 11527.04 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22832717/7423 від 04.12.2024 р. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того представник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" надіслав до суду відповідь на відзив. В якому вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Та вказує, що відповідач, який заперечує факт укладання кредитного договору з метою уникнення виконання зобовязання та сплати заборгованості, проте не наводить жодних фактичних доказів на підтвердження своїх аргументів, а лише вказує на недоведеність зі сторони позивача факт укладення договору. Також представник позивача у відповіді на відзив просить суд зменшити витрати на правничу допомогу.. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, адвокат Міщук А.Ю. просить суд відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", посилаючись на те, що позивачем не підтверджено факту укладення відповідачем кредитного договору та стверджує, що відповідач не отримував кредитних коштів від ТОВ "МІЛОАН". Крім того в додаткових письмових поясненнях вказує на те, що п.1.4 Договору про споживчий кредит № 5949660 від 27.01.2023 року передбачено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.02.2023 , але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.05.2023 року . Тобто, строк кредитування сплинув 12.05.2023 та з 13.05.2023 року відсутні законні підстави нараховувати відсотки. Тому вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими в частині нарахування відсотків за період з 28.01.2023 по 24.06.2023 року в розмірі 15 867.04 грн. Крім того просить стягнути з позивача, ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" судові витрати у звязку з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн. Представник відповідача, адвокат Міщук А.Ю. в судовому засіданні підтвердила обставини, які були викладені нею в відзиві на позовну заяву та в письмових поясненнях. Проти заявлених позовних вимог заперечує, оскільки вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд дійшов до таких висновків. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 27.01.2023 року між фізичною особою позичальником [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 5949660, згідно з умовами якого відповідач отримала 6200 грн., із сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Згідно п.1.2 Кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року сума (загальний розмір) кредиту становить 6200.00 гривень. Пунктом 1.3 спірного договору, кредит надається загальним строком на 105 днів з 27.01.2023 року. Пунктом 1.4 Договору про споживчий кредит № 5949660 від 27.01.2023 року передбачено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.02.2023 , але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.05.2023 року. Згідно з умовами кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року,відповідач отримав 6200 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток № 1 до кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року) повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6. Кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір № 5949660 від 27.01.2023 року є укладеним в електронній формі. Згідно п.6.5 кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року, сторони погодили, що цей договір прирівнюється до такого. що укладений у письмовій формі.Кредитний договір укладений з додерженням вимог закону в тому числі в частині письмової форми. Крім того суд звертає увагу на те, що з довідки про надсилання одноразового ідентифікатора, що знахидиться в матеріалах справи, одноразовий ідентифікатор R82272 для підписання кредитного договору був надісланий [PERSON] на вказаний нею у Анкеті-заяві на кредит номер телефону [NUMBER] . Також суд бере до уваги, що цей номер телефону [NUMBER] вказаний у реквізитах [PERSON] до відзиву на позовну заяву, що підтверджує належність цього номеру телефону саме їй. Таким чином, вищевказана довідка про надсилання одноразового ідентифікатора свідчить не лише про технічний факт надсилання коду, але й про завершення процедури ідентифікації відповідача в електронній системі кредитора відповідно до умов укладення договору споживчого кредитування. Що в свою чергу, підтверджує належне волевиявлення сторін та вказує на укладення кредитного договору в порядку, визначеному чинним законодавством України. П. 7.1. Кредитного договору № 5949660 від 27.01.2023 року визначає, що договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного дуручення № 92281336 від 27.01.2023 року, з якого слідує , що ТОВ"Мілоан" перерахувало на імя отримувача [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] , кредитні кошти в сумі 6200 грн. 00 коп, у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п.2.1 договору. Відповідно до інформаційної довідки від АТ КБ "ПриватБанк" від 30.09.2025 р. № 20.1.0.0.0/7-250924/61090-БТ, якою повідомлено, що на ім?я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів: 27.01.2023 року в сумі 6 200,00 грн., інформація про платника: переказ коштів.Коментар: Viplata zaima Miloan. ID платежу 2201822921 . 27.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення п рав вимоги №№99-МЛ від 26.06.2023. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 5949660 від 27.01.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором 5949660 від 27.01.2023 року передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №№99-МЛ від 26.06.2023 року. Таким чином, первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» відповідно до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 р. разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що Відповідач, з яким укладено Кредитний договір № 5949660 від 27.01.2023 року ідентифікований. Сума заборгованості Відповідача становить 15 867.04 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4340 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 11527.04 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Проте, суд враховує, що відповідно до п.1.4 договору про споживчий кредит № 5949660 від 27.01.2023 року строк кредитування сплинув 12.05.2023 року та з 13.05.2023 року відсутні законні підстави нарахувувати відсотки, що зокрема супроводжується практикою Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після предявлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін. Крім цього 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором процети за кредитом припиняється. Тобто, суд ввжає вимоги позивача в частині стегнення процентів за період з 13.05.2023 року по 24.06.2023 року необгрунтованими та такими , що непідлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, необхідним частково задовольнити позовні вимоги ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом стягнення з останньої простроченої заборгованості за сумою кредиту та простроченої заборгованості за сумою відсотків станом на 12.05.2023 року. Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" на користь [PERSON] судових витра, у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн., то суд зауважує на наступному. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях): - копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер; Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України. У постанові Верховного Суду від 10.08.2023 у справі № 759/17885/19 сформовано висновок, що випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 ЦПК України, також визначені положеннями частин четвертої, п`ятої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved