Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. 04 вересня 2025 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі 09 травня 2023 року уклали шлюб, який зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений актовий запис № 464 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 травня 2023 року. Дитина постійно проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча є здоровим та працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб. Тому позивачка вважає, що відповідач має змогу сплачувати\~ аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Самостійно вона не в змозі повноцінно забезпечувати сина, який потребує матеріальної допомоги з боку батька. За таких обставин, позивачка звернулася до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 10 жовтня\~ 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 16). 20 жовтня 2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому останній просив позовні вимоги [PERSON] \~ задовольнити частково, а саме: стягнути з нього аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 16,5% від усіх видів його заробітку (доходів), оскільки він сплачує аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] (а.с. 18- 34). 24 жовтня 2025 року позивачка подала відповідь на відзив та заяву, в яких зазначила, що погоджується на викладені відповідачем обставини у відзиві від 20 жовтня 2025 року про стягнення аліментів утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 16,5% від усіх видів його заробітку (доходів) (а.с. 35-36). 24 жовтня 2025 року відповідач подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги позивачки у розмірі 16,5% від усіх видів його заробітку (доходів) (а.с. 38). 05 листопада 2025 року позивачка подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просила суд проводити розгляд справи у її відсутність (а.с. 40). 07 листопада 2025 року від відповідача надійшла заява, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає та просив суд проводити розгляд справи у його відсутність (а.с. 41-42). У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з приписами ст.47 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Позивачка з відповідачем по справі 09 травня 2023 року уклали шлюб, який зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений актовий запис № 464 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 травня 2023 року (а.с. 5). Донька постійно проживає та зареєстрована з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с. 37). Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча є здоровим та працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб. Самостійно позивачка не в змозі повноцінно забезпечувати доньку, яка потребує матеріальної допомоги з боку батька. Норми процесуального права, якими керується суд. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, статтею 2 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Таким чином, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, з метою забезпечення умов для повноцінного розвитку дитини, враховуючи майновий стан сторін та інші передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 04 вересня 2025 року року і до повноліття дитини. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Висновки суду. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. 3. Розподіл судових витрат. Судові витрати. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивачка звільнена. Відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі. Отже, у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 гривень. На підставі ст. 430 ЦПК України\~ необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. 4. Резолютивна частина. На підставі викладеного,

Outcome: approved