Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Пазина О.В. звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 19 листопада 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Руськополівською сільською радою Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №38. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] 1993 року народження та син [PERSON] , 1996 року народження, які на даний час є повнолітніми. Позивачка вказує, що сім`я остаточно розпалася весною 2016 року і з цього часу кожен з подружжя проживає окремо, і ніхто з сторін не робив спроб поновити спільне проживання. Причиною розпаду сім`ї є складний характер відповідача, різні погляди на життя, що призвело до втрати поваги між ними. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з цим наполягає на його розірванні, просить строк на примирення не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2025 року сторонам надано строк на примирення терміном шість місяців та зупинено провадження у справі. Судове засідання призначено на 9 год. 00 хв. 24 листопада 2025 року. Постановленою в судовому засіданні 24.11.2025 ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області, відновлено провадження у справі. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Будучи присутньою в судовому засіданні 22.05.2025 позов підтримала та просила задовольнити. Представник позивачки, адвокат Пазина О.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 21.11.2025 надіслав до суду заяви в яких він та позивачка вказали, що наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, а тому просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 1991 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано Руськополівською сільською радою Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №38, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.11.1991 року (а.с.11). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони проживають окремо та не ведуть спільного побуту з весни 2016 року. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Наданий стронам строк на примирення, позитивного результату не дав. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін, не заявлено. Суд враховує, що позивачка, в позовній заяві просить залишити всі судові витрати по сплаті за позивачем, тому суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved