Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. АТ КБ «ПриватБанк» (по тексту\~позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до\~\~ [PERSON] (по тексту\~відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2021 відповідачка ознайомилася з умовами кредитного договору, підписала Паспорт кредиту, Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила такі умови: -тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75\~000\~грн. (п.1.2. Договору); кредитний ліміт було збільшено до 150\~000,0 грн; -тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; -строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); -процентна ставка, відсотків річних: 40,8 % (п.1.3 Договору): -кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку: до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного з місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору); -розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 Договору); -проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст\~625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №\~151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 11/24, тип «Універсальна GOLD», що підтверджується випискою по рахунку. Відповідачка користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, тому згідно з Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №\~164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Користуючись кредитним лімітом, Відповідачка повертала використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Ураховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч\~2 ст\~625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідачка станом на 26.08.2025 має заборгованість 107\~424,08 грн, яка складається з: 86\~866,23 грн заборгованість по тілу кредиту, 20\~557,85 грн заборгованість за простроченими відсотками. Покликаючись на норми ЦК України позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 107\~424,08 грн, а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 30.09.2025 представник позивача Ванжа Н.В.,в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний Суд» скерувала до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі позовну заяву до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-4). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу наданий термін на подання відзиву на заявлену вимогу. Відзив на позовну заву до суду не поданий. У судові засідання 28.10.2025 та 17.11.2025 відповідачка не з`явилася; про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судових повісток через поштове відділення АТ «Укрпошта» на зареєстроване місце проживання, але конверти повернуті до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~встановлено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ураховуючи приписи ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вжиті вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Пояснення сторін у судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити його з викладених у позові підстав. Застосовані норми права. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Вирішуючи спір щодо строку, підстав та розміру нарахування позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами, то суд керувався таким. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Слід звернути увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №\~444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідачка 04.06.2021 підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с 37-42). Згідно з умовами Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг відповідачка, як Клієнт, діючи на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Відповідно до п.1.2 Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг визначено тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума/розмір кредитного ліміту не перевищує 50\~000,00 грн для карт «Універсальна», 75\~000,00 грн для карт «Універсальна GOLD»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб надання кредиту безготівковим шляхом; Пунктом 1.3 Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг встановлена процентна ставка річна: 42,0% для карт «Універсальна», 40,8% для карт «Універсальна GOLD». Згідно з п. 1.4 встановлено порядок повернення кредиту: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку - до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного з місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідачкою підписаний Паспорт споживчого кредиту, котрий містить умови кредитування, строк кредитування, процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (а.с. 43-46). Суд вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення між ним та відповідачкою кредитного договору. Підписуючи Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг та Паспорт споживчого кредиту, відповідачка була ознайомлена з розміром кредитного ліміту, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту, строком дії кредиту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання коштів у позику. При цьому, вимог щодо визнання цього договору недійсними чи встановлення факту його неукладеності до суду заявлено не було. Зазначений правочин підтверджує факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо надання в кредит відповідачці коштів у погодженому розмірі та строк. На підтвердження наявності у відповідачки заборгованості за кредитом позивач надав банківську виписку за договором б/н за період з 01.06.2021 по 26.08.2025 (а.с. 29-36). З виконаних позивачем та долучених ним до позовної заяви розрахунків вбачається, що станом на 25.08.2025 позивач визначив заборгованість відповідачки за кредитним договором у розмірі 107\~424,08 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 86\~866,23 грн; та заборгованості за простроченими відсотками на загальну суму 20\~557,85 грн (а.с. 16-28). Суд врахував, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Із наданої Банком виписки за договором вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, наданими позивачем, та частково виконувала взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів. Суд вважає доведеним виконання позивачем зобов`язань щодо надання кредитних коштів та отримання відповідачкою таких коштів. Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачкою умов договору, внаслідок чого наявна заборгованість по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами. Зважаючи на викладене, оцінивши всі надані докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що права позивача були порушені відповідачкою в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, представлений позивачем розрахунок боргу узгоджується з умовами кредитного договору, не спростований, а тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № BOJ68B4DFL від 18.09.2025 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути із відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Покликаючись на положення статей\~259,\~263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved