Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник Акціонерного Товариства «ПУМБ» (м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829) з позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 133709,53 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 22.07.2021 кредитний договір №2001929791401 за яким позичальнику видано кредит у сумі 50000 грн. та 13.02.2022 кредитний договір №1010441432, за яким позичальнику видано кредит у сумі 40000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: по кредитному договору від 22.07.2021кредитний договір №2001929791401- 82703,98 грн., з яких 47249,08 грн. заборгованість за кредитом; 35454,9 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією та за кредитним договором від 13.02.2022 №1010441432 - 51005,55 грн., з яких: 36561,92 грн. - заборгованість за кредитом; 6,51 грн. - заборгованість за процентами; 14437,12 грн. заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.10.2024 склала 133709,53 грн. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001929791401 від 22.07.2021, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Прохають суд Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 133709,53 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року позовна заява була задоволена. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 12 червня 2025 року відповідачем до Деснянського районного суду м. Києва подано заявупро перегляд зазначеного заочного рішення. Ухвалою суду від 13 червня 2025 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 03 квітня 2025 року в цивільній справі № 754/884/25 за позовом Акціонерного Товариства «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2025 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 03 квітня 2025 року в цивільній справі № 754/884/25 за позовом Акціонерного Товариства «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року в цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 листопада 2025 року представником відповідача [PERSON]. через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи а саме, свідоцтво про шлюб; довідку форми 05 щодо проходження чоловіком [PERSON] військової служби. На підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Військовослужбовці та їхні дружини/чоловіки мають право не сплачувати: відсотки за користування кредитом; штрафи за прострочення платежів; пеню за невиконання зобов`язань на період дії особливого періоду. Пільгою можуть скористатися і дружини/чоловіки військовослужбовців. Пільги мають надавати не тільки банки, але й кредитні спілки, ломбарди та інші надавачі фінпослуг. Відповідач по справі [PERSON] , є дружиною штаб-сержанта [PERSON] , який призваний по мобілізації до військової частини [NUMBER] [INFO] . Отже, на підстав наданих документів, відповідач має право на пільгу щодо несплати відсотків за користування кредитом. В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] про скасування заочного рішення до суду не надходило. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, щодо нарахованих відсотків заперечували та наголошували, що відповідач має право на пільгу щодо несплати відсотків за користування кредитом. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] кредитні договори: 22.07.2021 кредитний договір №2001929791401 за яким позичальнику видано кредит у сумі 30000 грн. та 13.02.2022 кредитний договір №1010441432, за яким позичальнику видано кредит у сумі 40000 грн.,шляхом підписання заяви про приєднання до цього Договору та паспорту споживчого кредиту. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною(ст.638 ЦК України). Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Встановлено, що відповідач не дотримувався умов Кредитних договорів, внаслідок чого станом на 31.10.2024 складає 133709,53 грн. з них: по кредитному договору від 22.07.2021кредитний договір №2001929791401- 82703,98 грн., з яких 47249,08 грн. заборгованість за кредитом; 35454,9 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією та за кредитним договором від 13.02.2022 №1010441432 - 51005,55 грн., з яких: 36561,92 грн. - заборгованість за кредитом; 6,51 грн. - заборгованість за процентами; 14437,12 грн. заборгованість за комісією. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеними договорами, з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача 04.11.2024 року було направлено письмова вимога (повідомлення) про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами від 22.07.2021 року№2001929791401, та 13.02.2022 укладено кредитний договір №1010441432 однак добровільно заборгованість відповідачем погашена не була. Як вбачається з заяви про перегляд заочного рішення та клопотання про долучення доказів, відповідач [PERSON] визнає що отримала кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Потім кредитний ліміт було збільшено на 40000 грн. Тобто, відповідач визнала заборгованість за тілом кредиту за кредитними договорами на загальну суму 83811,03 грн. Також долучила платіжні інструкції про часткову сплату заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 4500 грн., щодо заборгованості за процентами за кредитним договором №2001929791401 від 22.07.2021 в розмірі 35454,9 грн., заборгованість за процентами за кредитним договором №1010441432 від 13.02.2022 в розмірі 6,51 грн., та комісії в розмірі 14437,12 грн. не визнає та заперечує проти її стягнення, з огляду на статус дружини штаб-сержанта [PERSON] , який призваний по мобілізації до військової частини [NUMBER] [INFO] та положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 19.11.2011 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] 19 листопада 2011 року про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №688. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Довідкою виданою Національною Гвардією України військовою частиною [NUMBER] №129 від 11 січня 2023 року [PERSON] призваний по мобілізації відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 до військової частини [NUMBER] [INFO] з 05.01.2023 року наказ №4 с/ч. При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. Щодо стягнення комісії суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також членам їхніх сімей, не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом на весь час особливого періоду. Зазначена норма спрямована на захист соціальних прав військовослужбовців та членів їхніх сімей і має імперативний характер. Вона поширюється на всі цивільно-правові зобов`язання, що виникли до або під час проходження військової служби, якщо їх невиконання або прострочення відбулося в період дії особливого періоду. У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21 суд касаційної інстанції роз`яснив, що під поняттям «проценти за користування кредитом» у розумінні пункту 15 статті 14 Закону №2011-XII слід розуміти усі платежі, що мають компенсаційний або платний характер за користування кредитними коштами, незалежно від їх найменування у договорі (проценти, комісії, винагороди тощо). Таким чином, будь-які комісії, що нараховуються банком у зв`язку з користуванням кредитом або його обслуговуванням, за своєю правовою природою є платою за користування грошовими коштами кредитора. Тому на період дії особливого періоду нарахування та стягнення таких комісій із військовослужбовців та членів їхніх сімей є протиправним. Крім того, відповідно до положень статей 509, 525, 526, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. У випадку, коли норма спеціального закону (як Закон №2011-XII) встановлює особливий порядок виконання або звільнення від окремих обов`язків, такий порядок є пріоритетним і має переважну юридичну силу над умовами цивільного договору. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] є дружиною мобілізованого військовослужбовця, на неї поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку з цим нарахування та стягнення комісій за користування кредитом, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, є неправомірним. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення комісій у розмірі 14 437,12 грн. не підлягають задоволенню, оскільки зазначені нарахування суперечать нормам матеріального права та соціальним гарантіям, встановленим для членів сімей військовослужбовців. З огляду на вище викладене позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial