Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Першої київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна. Зазначала, що 03.10.2023 відділом приватизації майна комунальної власності Подільської районної у м. Києві державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . В процесі приватизації встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на зазначену квартиру накладено арешт, підставою накладення арешту є - лист від 19.04.2000 Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації. 12.10.2023 державним реєстратором відмовлено у проведенні реєстраційних дій на зазначену квартиру за наявності обтяження на неї. [PERSON] , [INFO] , є її донькою, вона неодноразово укладала шлюб, останнім її прізвищем було - [PERSON] . ЇЇ донька померла [INFO] . Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2000 у справі за позовом Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, [PERSON] , [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Таким чином, метою накладення арешту на квартиру був захист малолітніх дітей для уникнення неправомірних дій щодо нерухомого майна. Посилаючись на зазначені обставини, просила зняти арешт з [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явися, його представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд увалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до ордеру, виданого виконавчим комітетом Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва від 30.07.1982 [PERSON] було надано на сім`ю з трьох чоловік: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2000 справі за позовом Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, [PERSON] , [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на зазначену квартиру накладено арешт, підставою накладення арешту є - лист від 19.04.2000 Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва. 03.10.2023 відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної у м. Києві державної адміністрації видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , зазначена квартира належить на праві приватної, спільної сумісної або часткової) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 03.10.2023 № 125. 12.10.2023 державним реєстратором відмовлено у проведенні реєстраційних дій на нерухоме майно, оскільки відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні зареєстровані обтяження за іншими фізичними особами на зазначену квартиру. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У підпунктах 11.82-11.85 постанови від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 та підпунктах 8.43-8.46 постанови від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 (підпункт 8.47)). Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 58 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, пункті 23 постанови від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 та підпункті 8.49 постанови від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що наявне обтяження створює для позивача та інших осіб перешкоди в реалізації права реєстрації прав на нерухоме майно як власників майна, отриманого внаслідок приватизації. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Як установлено судом, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2000 справі за позовом Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, [PERSON] , [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою накладення арешту на зазначену квартиру є - лист від 19.04.2000 Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва. У судовому засіданні 18.02.2025 представник Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації проти позову не заперечував та надав лист начальника служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 19.04.2000, який було надіслано до 1-ї нотаріальної контори лист, відповідно до якого останній просив не проводити ніяких дій з житлом, у зв`язку з позбавленням батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, які прописані по [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на час розгляду справи є повнолітніми особами, приймають участь у приватизації квартири [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та зняття арешту з квартири [ADDRESS] , накладеного на підставі листа начальника служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 19.04.2000.

Outcome: approved