Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

02 вересня 2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Андрієнко Вікторія Анатоліївна, звернулася до Шевченківського районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 квітня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 199. Від шлюбу Позивач з Відповідачем мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2024 року Сторони проживають окремо, спільного побуту та спільного бюджету не ведуть. Відсутність спілкування та взаєморозуміння призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, обов`язки подружжя та подальше життя. Головною причиною розпаду сім`ї стало різне бачення відносин подружжя в сім`ї, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Діти залишились проживати разом із Позивачем. Спору між Позивачем та Відповідачем щодо місця проживання дітей не має. Спору про поділ спільного майна подружжя не має. Представник позивача вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин між Позивачем та Відповідачем, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг у часі. За таких обставин, він вважає, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача та просить розірвати шлюб між сторонами. Справу було зареєстровано 02 вересня 2025 року в електронній системі документообігу (Д-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 вересня 2025 року, було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник позивача звернувся до суду 06.10.2025 року із заявою, в якій просив розглядати справу буз їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ: Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 квітня 2012 року, 27 квітня 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Красногвардійским відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27 квітня 2012 року за актовим записом № 199. Після державної реєстрації прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 жовтня 2012 року, яке видано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 листопада 2014 року, яке видано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Як встановлено, сторони однією сім`єю не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Таким чином, до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе. У відповідності до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, враховуючи що відповідачем було подано заяву про визнання позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вирішує стягнути з відповідача 605,60 грн. судового збору на користь позивача. А другу частину судового збору відшкодувати позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved