Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

у жовтні 2025 року позивач звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, який мотивований тим, що 23.01.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачкою укладено кредитний договір №49930-01/2025 в електронній формі, за умовами якого остання отримала грошові кошти на картковий рахунок, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки, який був підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.05.2021 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27052025 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано за плату права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача в сумі 22\~584,00 грн. Відповідачка всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, не виконала свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №49932-01/2025 в розмірі 22\~584,00 грн, та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн (а.с.2-5). Ухвалою від 22.10.2025 року Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.41). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до його електронного кабінету та його представника (а.с.44-46), відповідач рекомендованим листом з повідомленням, яке було вручене їй 28.10.2025 року (а.с.49). Представник позивача у змісті позовної заяви зазначив, що у разі розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 5). 29.10.2025 року від відповідачки надійшла до суду заява у якій вона просить розглянути дану справу без її участі та повідомила, що позов визнає частково, зокрема не визнає в частині штрафів та пені (а.с.48). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 23.01.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №49932-01/2025, за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору) (а.с.6). Згідно з п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №49932-01/2025 від 23.01.2025 року кредит надається на власні потреби, строком на 120 днів. Дата надання 23.01.2025 року, який клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата повернення 22.05.2025 року (а.с.6). За користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, які є фіксованими та комісія за видачу кредиту в сумі 880,00 грн (що складає 10,00 % від суми кредиту), яка нараховується одноразово в дату видачі кредиту, якщо умови договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту (п.1.4 договору) (а.с.6). Денна процентна ставка складає 0,98 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення цього договору складає 2\~572,74 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 19\~184,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 10\~384,00 грн (п.1.4.1 договору) (а.с.6 на зв.). Згідно з п.1.6 договору визначено, що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (а.с.6 на зв.). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та комісія за видачу кредиту здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору (п.3.1 договору) (а.с.7 на зв.). 23.01.2015 року сторони підписали Додаток №1 до договору, яким є Графік платежів, в якому вказані дата видачу кредиту 23.01.2025 року, дати платежів та кінцева дата повернення - 22.05.2025 року, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, сума наданого кредиту 8800,00 грн, загальна сума платежу за розрахунковий період 19\~184,00 грн, сума кредиту за договором 8800,00 грн, щомісячна сума процентів за користування кредитом 2\~376,00 грн та загальна сума процентів 9504,00 грн, комісія за надання кредиту 880,00 грн, реальна річна процентна ставка 2\~572,74 %, загальна вартість кредиту 19\~184,00 грн (а.с.10 на зв.,11). Цього ж числа сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація щодо умов кредитування, аналогічна вказаній у кредитному договорі (а.с.12,13). За повідомлення Сервісу Онлайн платежів iPay.ua відомо, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» згідно укладеного договору про переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року - 23.01.2025 року о 14 год. 45 хв. було успішно здійснено зарахування коштів у сумі 8800,00 грн на карту [NUMBER] , номер трансакції в системі iPay.ua 632429176 (а.с.14). 27.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27052025, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату (ціна продажу) відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, перелік яких зазначений в Реєстрі боржників, що є Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1 договору) (а.с.15,16). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27.05.2025 за договором факторингу №27052025 від 27.05.2025 року позивачу переданий Реєстр боржників (а.с.17). Як видно з платіжної інструкції №722 від 30.05.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» плату за відступлення права грошової вимоги згідно договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 (а.с.18). Позивачем також надано Реєстр боржників (додаток №1 до договору факторингу), де за №2887 рахується відповідачка [PERSON] , з сумою заборгованості 22\~584,00 грн, з яких: 8800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9384,00 грн сума заборгованості за відсотками, 4400,00 грн - сума заборгованості за штрафом (а.с.19). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з 23.01.2025 по 27.05.2025, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №49932-01/2025 від 23.01.2025 року станом на 27.05.2025 року складає 22\~584,00 грн, з яких: 8 800,00 грн прострочене тіло, 9\~384,00 грн прострочені відсотки та 4400,00 грн сума штрафу (а.с.20-22). Відповідно до ст.\~626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачкою та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено кредитний договір у формі електронного документу, який підписаний електронним підписом позикодавця (первісного кредитора) та шляхом використання одноразового ідентифікатора позичальника (відповідача) Y284 та із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася та погодилася з ними, їй перераховані кредитні кошти, які вона використовувала. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Відповідно до частини четвертої статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №49932-01/2025 від 23.01.2025 у загальному розмірі 18\~184,00 грн з яких: 8800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9384,00 грн - сума заборгованості за відсотками, та позов в цій частині задовольнити. Щодо стягнення заборгованості за нарахованим штрафом суд не знаходить підстав для їх стягнення, виходячи з такого. Так, відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні штрафу в сумі 4400,00 грн потрібно відмовити. Ураховуючи, що відповідачка фактично визнала позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу потрібно повернути 50% судового збору, сплаченого ним за платіжною інструкцією №136779 від 23.09.2025 року на суму 3028,00 грн, тобто в розмірі 1514,00 грн, а решту суми в розмірі 1514,00 грн стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial