Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Полтаваенергозбут» - Жалій Л.В., через засоби поштового зв`язку, звернулась до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 12\~576 грн. 40 коп. та судових витрат. На обгрунтування позову вказує, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається до 01.12.2018 року шляхом приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника www.energo.pl.ua, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З 01.01.2019 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приєдналися до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1060098456 шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку відповідачі та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.03.2022 до 01.05.2025 відповідачі споживали електричну енергію, оплату за неї не здійснювали, чим порушили свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 12\~576 грн. 40 коп. Разом з тим, 18.03.2024 відповідачам, як споживачам, припинено постачання електричної енергії. Зобов`язання щодо сплати заборгованості відповідачами не виконано, докази оплати рахунків відсутні. З огляду на вказані обставини, з метою захисту порушених прав, представниця позивача і звернулась до суду з вказаним позовом. 30.06.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представниця позивача не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява від 06.08.2025 про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повторно в судове засідання не з`явились. Судові повістки направлялися за адресою вказаною у позовній заяві, однак конверти з такими повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою». Слід зазначити, що копія позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі, судова повістка на 04.09.2025 відповідачкою [PERSON] отримана, що вбачається з відповідного поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи (а.с.34). Відповідно до довідки ЦНАП Диканської селищної ради [PERSON] значиться знятим з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з 15.12.2023. Крім того відповідно до довідок ЦНАП Диканської селищної ради, відповідачі [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими по [ADDRESS] . Відповідно до ч.11\~ст.128 ЦПК України\~відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений згідно ч. 11ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Зважаючи на вказані вище обставини, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. З 01.01.2019 ТОВ "Полтаваенергозбут" є постачальником електричної енергії споживачам, згідно виданої ліцензії на підставі НКРЕКП № 575 від 26.06.2018. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. За змістом статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, в точу числі послуги з постачання та розподілу електричної енергії Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За вимогами частини 1статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до пункту 1 частини 3статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з пунктом 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі-ПРРЕЕ) затверджені Постановою № 312 НКРЕКП від 14.03.2018 р., пунктом 2 якої визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно п. 7 Постанови № 312 НКРЕКП від 14.03.2018 р., договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких, обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 3.1.7 ЦРРЕЕ визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до\~розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Відповідно п.3.2.13 ПРРЕЕ, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Положеннями ст.\~633,\~634 ЦК України\~передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. На виконання вимог ПРРЕЕ, відповідно ст.\~633,\~634 ЦК України, TОB «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (Постачальник) розроблено та опубліковано на сайті в мережі Інтернет за електронною адресою: https://www.energo.pl.ua, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір), де Додаток № 3 - Комерційна пропозиція № 8-УП для споживачів універсальної послуги, що діє виключно для побутових споживачів. Побутовий споживач, згідно п. 1.1.2 ПРРЕЕ, є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Відповідно до пункту 4.7 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з пунктом 4.8 ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Відповідно до підпункту 1 пункту 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, передбачено, що, зокрема, споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно із ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території суб`єктами господарювання, які провадять діяльність з передачі електричної енергії локальними (місцевими) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, які мають намір отримати ліцензію на розподіл електричної енергії та на яких не поширюються вимоги пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону (далі - ліцензіати). Судом встановлено, що з 01.01.2019 року [PERSON] та [PERSON] приєдналися до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції №8-УП шляхом фактичного споживання електричної енергії та часткову сплату за таку на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , та присвоєно ЕІС кодом №62Z4018127473734, номер особового рахунка [NUMBER] . Таким чином судом встановлено, що між сторонами ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії. Обставини щодо факту приєднання відповідача до умов договору постачання послуг електроенергії підтверджується фактом фактичного споживання наданих послуг та їх часткової оплати. Остання оплата за послуги у лютому 2024 року. За період з березня 2023 року по березень 2024 р. по особовому рахунку № [NUMBER] за об`єктом споживання, розташованому за адресою: [ADDRESS] спожито 12 144 кВт.год. Постачальник, продаючи електричну енергію відповідачам для забезпечення потреб електроустановок останнього в період з 01.03.2022 р. по 01.03.2024 р. виконує умови договору належним чином, та споживачем у вказаний період спожито електричної енергії на загальну суму 12 576 грн. 40 коп. Згідно розрахунку позивача, за період з березня 2022 року по березень 2024 року у відповідачів [PERSON] та [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 12 576 грн. 40 коп. Як вбачається з розрахунку заборгованості та зі змісту позовної заяви, позивачем припинено подачу електричної енергії за вказаною вище адресою з березня 2024 року. Відтак позовні вимоги заявлені до відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями представника позивача про те, що відповідач [PERSON] приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником за вище вказаною адресою, з наступних підстав. Верховний Суд у постанові від 26.09.2018 у справі №750/12850/16 дійшов висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Відповідно до довідки ЦНАП Диканської селищної ради [PERSON] , [INFO] , значиться знятим з місця реєстрації проживання за адресою : [ADDRESS] , з 15.12.2023 відповідно до п.п.5 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання/перебування затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 за № 265 (за заявою власника) (а.с.25). Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] такий, не відкритий на ім`я [PERSON] .. Відомостей про те, що саме [PERSON] вносив оплату за спожиту електричну енергію, у матеріалах справи немає. Даних про те, що [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] та споживав електричну енергію у період з 01.03.2022 по 01.03.2024 за вказаною адресою матеріали справи не містять. Згідно відповіді № 1736524 від 04.09.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутні відомості [PERSON] як про власника житлового будинку за яким позивач надав послуги з електропостачання. Отже, відомостей щодо належності [PERSON] житлового будинку за адресою [ADDRESS] у матеріалах справи також немає. За вказаних обставин відсутні правові підстав вважати, що [PERSON] у період з 01.03.2022 по 01.03.2024 також був споживачем електричної енергії за адресою споживання: [ADDRESS] та у нього виник обов`язок сплатити вартість спожитої електричної енергії, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Доказів на спростування зазначеного позивачем не надано. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях - ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України. Отже, суд приходить до висновку про те, що сума заборгованості, яка виникла в наслідок споживання електричної енергії в розмірі 12\~576 грн. 40 коп. підлягає стягненню солідарно із споживачів [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за вказаною вище адресою, користування та часткова сплата за таку повністю підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с. 6). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тому з вказаних відповідачів на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» необхідно стягнути судовий збір у рівних частинах, а саме по 1\~514 грн. ( 3028 / 2 = 1\~514 грн.), з кожного.

Outcome: partial