Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

\~Короткий зміст позовних вимог та заперечень До Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява, мотивована тим, що 11.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як позикодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено Договір надання коштів у кредит №73845813, відповідно до умов якого було видано кошти у розмірі 9 500,00 гривень. 27.03.2025 року на підставі договору факторингу\~№ 27/03/25 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги до відповідача. Позичальник, скориставшись коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виник борг, який позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути сплачений ним судовий збір та штрафні санкції за несвоєчасну сплату боргу. \~ Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду. Справа відкладалась на 10.11.2025р., 18.11.2025р. у зв`язку з наданням представнику відповідача часу для ознайомлення з матеріалами справи та для підготовки відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує за наявними матеріалами у справі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з`явився,\~причини неявки суд не повідомив. Представником відповідача подано заяву до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, також подані усні пояснення по суті спору. Клопотання представника відповідача щодо зупинення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки не встановлено обставин, які б перешкоджали розглянути цивільний спір по суті, судом враховано, що відповідач безпосередньо звертався до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, обізнаний про суть спору, а інтереси його як сторони представлені уповноваженим представником - адвокатом. За таких обставин, на переконання суду, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства щодо ефективного та своєчасного вирішення справи, з дотриманням принципу пропорційності, справу слід вирішити по суті Встановлені судом фактичні обставини у справі 11 листопада 2024 року між [PERSON] як позичальником та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як позикодавцем укладено договір про надання коштів у кредит, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі\~9 500,00\~грн строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення кредиту 10.12.2024р., на наступних умовах:\~Денна процентна ставка фіксована, розмір процентної ставки 0,750% в день, процентна ставка за понадстрокове користування Кредитом (його частиною) 2,70 % за день, пеня 2,7% в день, кредит надається у безготівковій формі (розділ 2.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту складає\~11\~637,50\~грн. (п.2.2.4 Договору). Договір про надання позики відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.03.2025 року на підставі договору факторингу № 27/03/25 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги до відповідача. Позичальник, скориставшись коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виник борг, який позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути сплачений ним судовий збір та штрафні санкції за несвоєчасну сплату боргу. Відповідно до витягу з Додатку до вказаного договору факторингу (Реєстр боржників) за вищевказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» \~набуло право вимоги до відповідача у загальному розмірі суми боргу 22\~664,50 грн. Згідно із розрахунком заборгованості за договором надання коштів у кредит, загальна сума боргу становить 22\~664,50 грн, з врахуванням заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками, комісії за надання кредиту. Норми права застосовані судом та висновки суду Відповідно до приписів ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Статтею 1046 ЦК України\~визначено, «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ». Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України передбачено, що\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] . За матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що боржник не сплатив заборгованість за договором позики суми основної заборгованості за основною сумою боргу ані первісному, ані новому кредитору, яка підлягає стягненню з Відповідача. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами слід зазначити наступне. Як вбачається з Кредитного договору, сторони погодили, що кредитні кошти надаються у розмірі 9500,00 гривень на строк 30 днів зі сплатою процентів за надання кредиту в сумі 712,50 гривень та 1425,00 гривень комісії (відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту Додаток №1 до Договору). Як вбачається з п.2.2.2 умов Договору про надання коштів у кредит встановлений строк кредитування\~30 днів та визначено кінцевий термін повернення 10.12.2024. Право кредитодавця нараховувати передбачені Договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного Договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. Також у відповідності до Розділу 7 Договору торони погодили порядок та умови продовження строку кредитування. Проте, позивачем не було надано доказів продовження позичальником строку кредитування. Отже, за умовами Кредитного договору сторони погодили строк його дії, а тому починаючи із зазначеної дати, позивач не має права нараховувати проценти за користування кредитом у визначеному Договором розмірі. Згідно викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц. Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 05.04.2023, сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою\~закону\~за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Відтак, для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга\~статті 1050 ЦК України). Саме за це благо\~можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу\~позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Таким чином, суд констатує, що нарахування позивачем відсотків поза межами строку кредитування, передбаченого договором є необґрунтованим, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у пропорційному розмірі, визначеному відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial