Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Чернігівського районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором від 24 березня 2016 року № 384/980/011266456/16 у розмірі 38 545 гривень 51 копійка та понесених судових витрат. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 24\~березня 2016\~року між\~АТ «ОТП\~банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Заяву на\~оформлення дебетної\~картки із\~можливістю встановлення\~кредитної лінії\~№ 384/980/011266456/16,\~що є\~невід`ємною\~частиною Договору\~про видачу\~та обслуговування\~міжнародних платіжних\~пластикових карток\~та Правил\~користування карткою,\~Тарифів,\~які розміщені\~на офіційному\~сайті банку.\~Заява на\~оформлення кредитної\~картки передбачає,\~що розмір\~процентної ставки\~становить 36%\~річних.\~На виконання\~умов договору\~АТ «ОТП\~Банк» зобов`язання\~виконало повністю.\~Відповідачка використала\~кредит в\~сумі 23\~091\~гривня 50\~копійок,\~при цьому виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи щомісячні платежі з простроченням дат та сум, що спричинило виникнення заборгованості. 20 вересня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-24/24. Позичальник на\~користь нового\~кредитора жодних\~платежів станом\~на дату\~подання позовної\~заяви не\~здійснювала,\~у зв`язку\~з чим,\~станом на\~дату складання\~позовної заяви\~заборгованість за\~картковим рахунком\~за Договором\~№ 384/980/011266456/16\~від 24\~березня 2016\~року становить\~ \~38\~545\~гривень 51\~копійка,\~із яких:\~заборгованість по тілу кредиту 23\~091 гривня 50 копійок, заборгованість по відсотках і комісії\~ 15\~454 гривень 01 копійка, пеня\~ 0,00 гривень. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2025 року справу передано Новозаводському районному суду міста Чернігова за територіальною юрисдикцією. Ухвалою судді від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду повідомлений\~належним чином,\~у позовній\~заяві просить\~проводити розгляд\~справи без\~участі представника\~позивача,\~проти винесення\~судом заочного\~рішення не\~заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади оголошення про виклик до суду, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. На підставі статей 280,\~281\~ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24 березня 2016 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Заяву на оформлення дебетної картки № 384/980/011266456/16 від 24 березня 2016 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Тарифів, які розміщені на офіційному сайті Банку. (а.с. 8) Відповідно до Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із текстами договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкета про надання банківських послуг, та які розміщені на офіційній інтернет-сторінці (офіційному сайті) Банку за електронною адресою www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого Позичальником було власноруч підписано Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) № 384/980/011266456/16 від 24 березня 2016 року, позичальник бажав оформити картковий рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий за заявою відповідачки, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії за користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку, та на дату укладання Договору з Держателем розмір процентної ставки становить: 36% річних. На дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Згідно з доданою до позовної заяви розпискою, підписаною відповідачкою, вона отримала картку АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] (а. с. 10). На виконання умов вказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Із виписки з рахунка приватного клієнта № 384/980/011266456/16 за період з 24 березня 2016 року до 20 вересня 2024 року вбачається, що відповідачка активно користувалась наданими АТ «ОТП Банк» грошовими коштами та здійснювала погашення заборгованості. 20 вересня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-24/24, за умовами якого АТ «ОТП Банк» передає (відступає) фактору ТОВ «СВЕА ФІНАНС» свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в Реєстрі боржників, що підписуються сторонами (а.с. 80-85). Із витягу з Реєстрів боржників до договору факторингу № 01.02-24/24 від 20 вересня 2024 року вбачається, що АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняло право вимоги за договором № 384/980/011266456/16 від 24 березня 2016 року (а.с. 91-92). Позивач, який є новим кредитором жодних нарахувань за Договором з моменту набуття права вимоги не здійснював, а відповідачка на користь нового кредитора жодних платежів не здійснювала, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором № 384/980/011266456/16 від 24 березня 2016 року згідно розрахунку заборгованості складає: 38 545 гривень 51 копійка, з яких: 23\~091 гривня 50 копійок заборгованість по тілу кредиту, 15\~454 гривні 01 копійка заборгованість за відсотками і комісії (а.с.14-61). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Отже, ТОВ «СВЕА ФІНАНС», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 6\~ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жодних даних, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором у добровільному порядку, відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Суд дійшов до висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1). На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved