Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Андрущенко М.В. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 19699,60 грн. посилаючись на те, що 22.02.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №7183010225. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 8500,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно цього договору, його додатків. Зазначає, що позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8500,00 грн. Проте, відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду має заборгованість перед позивачем у розмірі 19699,60 грн., з яких: 8500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11199,60 грн. заборгованість за процентами, які нараховані з 22.02.2025 року по 08.10.2025 року включно. При цьому зазначає, що те відповідачем проведено часткову сплату за договором на загальну суму 8670,00 грн., а саме: - 2295,00 грн. - проценти нараховані до 24.03.2025 року за заниженою процентною ставкою у розмірі 0,9%; - 5100,00 грн. частково проценти, які нараховані з 24.03.2025 року по 08.10.2025 року за стандартною процентною ставкою у розмірі 1%; - 1 275,00 грн. комісія за надання кредиту. Тому просить заявлені позовні вимоги задовольнити. 30.10.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представником відповідача зазначено, що в позовній заяві позивач стверджує, що 22.02.2025 року між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 7183010225. Позивач вважає, що станом на день подання позовної заяви, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 19 699,60 грн., з яких: · 8500 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); · 11199,60 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. В якості доказів Позивачем надано суду електронні копії письмових та електронних доказів: однак матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваними кредитними договорами, тому наявні достатні праві підстави для судового захисту прав та інтересів останнього. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських та платіжних документів, а також доказів щодо наявності у відповідача на момент пред`явлення позову непогашеної (несписаної) заборгованості перед кредитором. Також у Відповідача не виник обов`язок дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що Позивачем були у встановлений Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про споживче кредитування» строк направлені вимогу про дострокове повернення кредиту, а Відповідачем таку вимогу були отримано. Вказані обставини свідчать про неукладеність Кредитного договору та недоведеність вимог Позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. 05.11.2025 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у своєму відзиві вказує, що до позову не було долучено відповідних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення Договору №7183010225 від 22.02.2024 року. Такі твердження відповідача не знаходять свого відображення в дійсності адже позивачем при подачі позову були долучені всі необхідні докази укладення кредитного договору, видачу кредитних коштів наявну та непогашену заборгованість. При укладенні договору позичальник ознайомився з усіма істотними умовами договору надав згоду на його укладення та підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора, пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. При реєстрації та вході в особистий кабінет Позичальника при укладенні договору № 7183010225, Відповідачем було використано фінансовий номер телефону [NUMBER] та адресу електронної пошти - [INFO] . Саме на фінансовий номер телефону [NUMBER] - був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор (5334), яким був підписаний договір про надання грошових коштів у позику № 7183010225 від 22.02.2025 р. До матеріалів справи долучена квитанція EasyPay до платіжної інструкції № 20141-1354-192173644 (ID операції: 1562563038) про перерахування коштів від 22.02.2025 р., долучена позивачем, є достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» співпрацює з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як клієнтом, на підставі договору № 160523/1 від 16.05.2023 р. про надання послуг в системі EasyРау. Номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за Договором, в особистому кабінеті Відповідач самостійно додав як таку, на яку бажає отримати кредитні кошти, і саме на цю картку № [NUMBER] , Відповідачем було отримано суму позики у розмірі - 8 500,00 грн. Щодо дострокового погашення боргу позивач зазначив, що на виконання п. 6.4. Договору № 7183010225 від 22.02.2025 р., а саме: щодо направлення Товариством 10.08.2025 о 09:42 год. Позичальнику - [PERSON] - вимоги про дострокове повернення боргу через технологічного партнера ТОВ «МОБІЗОН» на підставі договору з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» № 191021-01 від 19.10.2021 р. (копія якого долучається до матеріалів провадження разом із відповіддю на відзив) на фінансовий номер телефону ( [NUMBER] .) Відповідачу. В судове засідання представник ТОВ «Іннова-Нова»не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, у відзиві на останній позов просив розгляд справи проводити у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.02.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» (наразі ТОВ «Іннова-Нова») та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 7183010225. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 8500,00 грн. строком на 360 днів із стандартною процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору, його додатків. Перерахунок коштів на рахунок позичальника позивач підтверджує квитанцією до платіжної інструкції № 20141-1354-192173644 від 22.02.2025 року. Також факт перерахування коштів підтверджено інформацією АТ «СенсБанк» та випискою про рух коштів по карті № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 22.02.2025 по 24.03.2025 року, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст.3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію". З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом слідує, що відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує. Згідно наданих позивачем документів відповідачем проведено часткову сплату за договором на загальну суму 8670,00 грн. з якої погашено: - 2295,00 грн. - проценти нараховані до 24.03.2025 року за заниженою процентною ставкою у розмірі 0,9%; - 5100,00 грн. частково проценти, які нараховані з 24.03.2025 року по 08.10.2025 року за стандартною процентною ставкою у розмірі 1%; - 1 275,00 грн. комісія за надання кредиту. Разом із цим, згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем складає у розмірі 19699,60 грн., з яких: 8500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11199,60 грн. заборгованість за процентами, які нараховані з 22.02.2025 року по 08.10.2025 року включно. Право позивача вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів передбачено в п. 6.4. Договору № 7183010225 від 22.02.2025 року. Факт направлення вимоги відповідачу про дострокове повернення боргу на номер телефону [NUMBER] позивач підтверджує інформацією технологічного партнера ТОВ «МОБІЗОН». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №57183010225 від 22.02.2025 року, адже протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а тому позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів. Враховуючи викладене суд задовольняє позов у повному обсязі. Доводи відзиву не спростовують зазначених висновків суду, а тому до уваги не приймаються. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved