Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Косінцева К.В. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , якою просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 26 січня 1991 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 158.\~У подальшому\~позовні вимоги\~неодноразово уточнювалися.Також, позивачка просить стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 968,96 грн, суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7\~000,00 грн, а також змінити після розірвання шлюбу її прізвище на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони уклали між собою шлюб, який зареєстрований 26 січня 1991 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 158. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є наявні різні погляди на життя, різні інтереси, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Фактично сім`я припинила своє існування, сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з січня 2021 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, шлюб існує лише формально. Підстав щодо примирення не існує. Представник позивачки [PERSON] адвокат Косінцев К.В. подав до суду письмову заяву, якою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутності не надав, у зв`язку із чим, суд визнав доцільним слухати справу у відсутності відповідача, ухвалюючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. З боку відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом на підставі наданих матеріалів\~встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладено 26 січня 1991 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 158. (а.с.6). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка, скориставшись даним правом, звернулася до суду з позовною заявою і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2021 року, позивачка продовжувати шлюбні відносини не бажає, сім`я існує формально, спільного господарства не ведуть, відсутні спільні інтереси, мешкають окремо, спору між сторонами щодо спільно нажитого майна подружжя не вбачається. На підставі зазначеного вище, а також беручи до уваги пояснення позивачки у позовній заяві, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », суд зазначає таке. Звертаючись до суду із заявою про розірвання шлюбу, позивачка не заявляла вимоги про зміну прізвища на дошлюбне. У подальшому, в прохальній частині уточненої позовної заяви від 06 жовтня 2025 року зазначена позовна вимога про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Водночас, у заяві про уточнення позовних вимог від 04 листопада 2025 року викладено позовну вимогу про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Так, згідно із сімейним законом особа має право на вибір прізвища при реєстрації шлюбу (ст. 35 Сімейного кодексу України), в процесі існування шлюбу (ст. 53 Сімейного кодексу України), а також у зв`язку з розірванням шлюбу (ст. 113 Сімейного кодексу України). Змінити прізвище у процесі розірвання шлюбу може лише та особа, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне при реєстрації шлюбу або за час його існування.\~ Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб із [PERSON] серії [NUMBER] від 06 жовтня 2016 року (повторне), про розірвання якого просить позивачка, дошлюбним прізвищем позивачки зазначено « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Беручи до уваги зазначене вище, суд дійшов висновку про те, що при розірванні цього шлюбу, у суду наявні правові підстави для зміни прізвища позивачки на дошлюбне « [PERSON] », яке зазначене у свідоцтві про шлюб, але ніяк не на « [PERSON] », про що просить позивачка у заяві про уточнення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Водночас суд роз`яснює, що позивачка у подальшому не позбавлена права звернутися до органів РАЦС з відповідною заявою про зміну прізвища на бажане нею. Далі, відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України,\~судовий збір включено до складу судових витрат. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. (а.с.5). Відповідно до ч. 1\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, то сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 968,96 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).\~ Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.\~\~ Згідно із ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За приписами ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нормою ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі № 463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано: копію Договору про надання правничої допомоги № б/н від 16.09.2025, копію Додатку до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 16.09.2025, копію Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 18.09.2025 за Договором про надання правничої допомоги № б/н від 16.09.2025, копію Детального опису робіт за надану правничу допомогу, копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю копію Ордера про надання правничої допомоги. З боку відповідача Фролова В.А. клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме в сумі 7 000,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного вище та

Outcome: partial