Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 953693276, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредит у розмірі 11600 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до якого ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 147 від 17.08.2021 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 953693276. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 20.10.2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 953693276. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24\~870,40 грн., з яких: 11600 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13270,40 грн. - заборгованість за відсотками. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 24\~870,40 грн., згідно кредитного договору № 953693276 від 25.05.2021 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 25.05.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 953693276, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредит у розмірі 11600 грн., строком на 98 днів, дисконтною процентною ставкою 0,65 % в день від суми кредиту, базовою відсотковою ставкою 1,30 відсотків в день (а.с.30-33). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено платіжним дорученням від 25.05.2021 року, про проведення транзакції у сумі 11600 грн. на картковий рахунок відповідача, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога». Отже, ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» виконало умови кредитного договору (а.с.10). Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 953693276 від 25.05.2021 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до якого ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.65-68). Додатковими угодами між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», строк дії вищезазначеного договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався (а.с.зворот 70-77). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 147 від 17.08.2021 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 953693276 (а.с.63-64). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 57-62). 20.10.2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 953693276 (а.с.50-54). У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим, станом на 31.07.2025 р. у останньої утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» у розмірі 24870,40 грн., з яких: 11600 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13270,40 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 40-43). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи\~наведене,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача слід\~стягнути в\~користь ТОВ\~«ФК «Ейс»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 953693276\~від 25.05.2021\~року в розмірі 24870,40 грн., з яких: 11600 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13270,40 грн. - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 05/06/25-02 від 05.06.2025 року, додатковою угодою № 25770529796 від 05.06.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-02 від 05.06.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012 року, копією довіреності від 04.12.2024 року (а.с. 34-39). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved