Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на набуття права вимоги за Договором позики № 76294752, укладеним 29 вересня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 14 червня 2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» (далі за текстом - ТОВ «ФК «ЄАПБ») перейшло право вимоги, зокрема і за Договором позики № 76294752 від 29 вересня 2023 року. На підставі складеного Реєстру боржників № 18 від 27 лютого 2024 року на виконання договору факторингу від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 31950 грн. Але відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, і здійснила лише один платіж 13 травня 2024 року в сумі 1000,00 грн. Крім того, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на набуття права вимоги за Кредитним договором № 22212-09/2023, укладеним 17 вересня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] 29 квітня 2024 року ТОВ «АВАНС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги, зокрема і за кредитним договором № 22212-09/2023 від 17 вересня 2023 року. На підставі складеного Реєстру боржників від 29 квітня 2024 року на виконання договору факторингу від 29 квітня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 39900 грн. Але відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала. Тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву . Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами були отримані відповідачем [PERSON] поштою 23 вересня 2025 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа. Від так, встановлений для відповідача 15-денний строк для подання відповідачем відзиву на позов слід обраховувати, починаючи з 24 вересня 2025 року. Останній день вказаного строку припадає на 08 жовтня 2025 року, який є робочим днем. Однак у встановлений судом для відповідача 15-денний строк для подання відзиву, уразі виникнення заперечень проти нього, [PERSON] не скористалася своїм правом на подання відзиву. Крім того, представником відповідача Зайцевою Н.А. 18 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позов. З огляду на відсутність поважних причин подання відзиву поза межами встановленого судом строку судом була постановлена ухвала, яка оформлена окремим документом, про повернення відзиву представнику відповідача без розгляду та вирішення справи за наявними матеріалами. Представник позивача Москаленко М.С. в судове засідання не з`явилася, в позові зазначила, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. В судове засідання відповідач [PERSON] була викликана шляхом надсилання судової повістки на повідомлений нею суду телефонний номер у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого Наказом ДСА України № 28 від 23 січня 2023 року. Судову повістку про виклик в судове засідання на 19 листопада 2025 року на телефонний номер відповідача. було доставлено 29 жовтня 2025 року о 15-17 год., що підтверджується відповідною довідкою. Але [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Представник відповідача Зайцева Н.А. в судове засідання не з`явилась, але подала через підсистему «Електронний суд» заяву, в якій причини неможливості своєї явки до суду не повідомила, та просила забезпечити їй доступ до матеріалів справи в електронному виді. Таким чином, судом були встановлені обставини неявки відповідача ті її представника в судове засідання без поважних причин. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. 29 вересня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір позики № 76294752. Згідно п.п. 2.1-2.3 Договору сума кредиту 9000,00 грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка 2,5 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість позики 11700,00 грн. За цим Договором Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу. Дата надання позики 29 вересня 2023 року. Відповідно до п. 6 Договору позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Договір містить електронні підписи сторін з використанням одноразового ідентифікатора. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Договір позики № 76294752 від 29 вересня 2023 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 14 червня 2024 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за Договором позики № 76294752 від 29 вересня 2023 року. Однак на підтвердження виконання умов Договору кредиту та перерахування коштів відповідачу [PERSON] позивач не надав жодних доказів. Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2018 року в справі № 161/16891/15-ц. Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2018 року в справі № 364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від первісного кредитора первинні документи, які підтверджують видачу позики та розмір заборгованості по відповідному договору. Але процесуального обов`язку щодо подання усіх необхідних доказів разом з позовною заявою позивачем не дотримано. Суд звертав увагу представника позивача на необхідність надання доказів на підтвердження заявлених вимог. Так, ухвалою суду від 10 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначити докази, які підтверджують перерахування позивачу кредитних коштів, належні докази, які підтверджують виникнення заборгованості за договорами позики. Представник позивача, маючи намір підтвердити виконання первісним кредитором умов договору в частині зарахування кредитних коштів на рахунки відповідача, звернулася з клопотанням про витребування інформації, в якому просила витребувати від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків, відкритих у Банку станом на 29 вересня 2023 року, та належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ; а також про надходження в період з 28 жовтня 2023 року по 29 жовтня 2023 року на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів в сумі 9000,00 грн. Натомість отримана судом інформація від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» лише свідчить про відкриття на ім`я відповідача банківських карток у вказаній фінансовій установі, та жодним чином не відображає інформацію про зарахування на картковий рахунок [NUMBER] , який належить відповідачу, грошових коштів в сумі 9000,00 грн, наданих ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в позику в порядку виконання зобов`язань за договорами позики. Разом з тим, відомості про укладення додаткових угод, спрямованих на пролонгацію дії договору відсутня, позивачем не надані. Отже, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» умов Договору позики № 76294752 від 29 вересня 2023 року в частині надання позикодавцем кредиту позичальникові у розмірі 9000,00 грн, то відповідно і не доведено виникнення у відповідача обов`язку з повернення позики та сплати процентів. Представником позивача не надано розрахунок заборгованості. Також залишається невідомим, на підставі яких первинних документів взагалі здійснено нарахування заборгованості. До позовної заяви позивач не додав жодного іншого первинного бухгалтерського документа, у тому числі не надано підтверджуючих даних про те, що обумовлені Договором кредиту грошові суми були перераховані на користь відповідача, хоча представнику позивача роз`яснювалася необхідність надання доказів на підтвердження заявлених вимог, зокрема докази на підтвердження перерахування первісним кредитором грошових коштів за договорами.. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що правопопередниками позивача на користь відповідача були перераховані позики. З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позику № 76294752, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Крім того, 17 вересня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 22212-09/23 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов договору, погоджених сторонами, сума кредиту 6000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього Договору. Договір підписано сторонами електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно п. 1.6 кредитного договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта № [NUMBER] за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки). Факт перерахування первісним кредитором коштів [PERSON] підтверджується випискою по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач скористалася своїм правом на нарахування заборгованості за кредитом та відсотків за період з 17 вересня 2023 року по 29 квітня 2024 року, тобто за 226 днів. З огляду на невиконання позичальником вимог для застосування зниженої процентної ставки, відсотки правомірно нараховувалися за стандартною ставкою 2,50% в день. Але відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконувала. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають відсотки за користування кредитом протягом періоду заявленого позивачем, а саме 226 днів, що не перевищує строк дії кредитування в 360 днів, за стандартною відсотковою ставкою, визначеною договором в розмірі 2,50% за день користування кредитом, в розмірі 33900,00 грн. (6000,00 х 2,50% х 226 =33900,00). 29 квітня 2024 року ТОВ «АВАНС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 22212-09/2023 від 17 вересня 2023 року. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 22212-09/2023 від 17 вересня 2023 року по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн та за відсотками в розмірі 33900,00 грн. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 1695,68 грн (39900:70850,00=0,56х3028=1695,68).

Outcome: partial