Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрували 24 жовтня 2023 року у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 170. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають, однак добровільно розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, проживають окремо, ведуть різні бюджети, разом як подружжя не проживають. Мотивуючи тим, що подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати без надання строку на примирення та залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », витрати залишає за собою. В судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві поданій через канцелярію суду просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно, задля забезпечення принципу диспозитивності, змагальності, відкритості інформації, щодо справи та належного повідомлення відповідачів про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи Яготинським районним судом Київської області було розміщено на сайті суду оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи невідоме. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні з копії паспорта (а.с.4), копії витягу з реєстру територіальної громади (а.с.5) , копії ідентифікаційного номеру (а.с.6), копії свідоцтва про шлюб (а.с.7), свідоцтва про шлюб (а.с. 8), встановлено, що 24 жовтня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 170, прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають, однак добровільно розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, проживають окремо, ведуть різні бюджети, разом як подружжя не проживають. \~ \~ \~ \~ В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved