Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування неотримані за життя її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , грошові кошти, як пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду №24013661/20 та №24031509/21 в розмірі 161321, 94 грн. В обґрунтування вимог вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №24013661/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.01.2018 із застосуванням відсоткового значення розміру пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Крім цього, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/31509/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Житомирській області про грошове забезпечення від 30.07.2021 №57/85-3169. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON] за законом. У відповідь за письмову заяву позивача щодо надання їй довідки про суми заборгованості пенсійних виплат [PERSON] відповідач повідомив, що розмір заборгованості становить 161321, 94 грн та відмовив позивачу у виплаті таких коштів. Таким чином, право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка порушено та підлягає судовому захисту. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.08.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с. 41). Ухвалою від 04.09.2025 у справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Семенюк В.Ю. копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с. 58). 30.09.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 112-115). Зазначив, що [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримував пенсію, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суми пенсії що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належали до осіб, що забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. Виплата пенсії [PERSON] проведена по 30.04.2024 в повному обсязі, недоотримана пенсія відсутня. На виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду №24013661/20 та №24031509/21 [PERSON] здійснено перерахунки пенсії, за результатами яких нараховано пенсію в сумі 161321,94 грн., яка не виплачена. Позивач у встановленому законом порядку з заявою про отриманням нарахованої, але неотриманої пенсії в сумі 161321,94 грн. до Головного управління не звертався. З 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, де боржником є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України в межах бюджетних призначень коштів з рахунків такого державного органу, саме органом ДВС в порядку виконання повинно вирішуватись питання внесення даних про судове рішення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. З 01.04.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596. Постановою одночасно внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, відповідно до яких Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій. До відзиву на позовну заяву долучено розрахунки на доплату за пенсійними справами пенсіонера [PERSON] , з яких встановлено, що загальна сума доплати становить 161321,94 грн (а.с. 119-120). Відповіддю на відзив представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначив, що посилання представника відповідача в частині незвернення у встановленому порядку до ГУ ПФУ за виплатою нарахованої пенсії є недостовірним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №24013661/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.01.2018 із застосуванням відсоткового значення розміру пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум (26-27). На виконання такого рішення видано виконавчий лист (а.с. 28). Крім цього, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/31509/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Житомирській області про грошове забезпечення від 30.07.2021 №57/85-3169 (30-32). На виконання такого рішення видано виконавчий лист (а.с. 33) та відкрито виконавче провадження (а.с. 35). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 19). Позивач є дружиною [PERSON] та спадкоємцем за законом до майна померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 25), матеріалами спадкової справи 24/2024 (а.с. 63-108). 17.05.2024 позивач зверталася до відповідача із заявою, в якій просила, серед іншого, надання їй довідки про суми заборгованості пенсійних виплат [PERSON] та провести виплату пенсійних виплат військового пенсіонера [PERSON] (а.с. 16). Листом від 13.06.2024 відповідач повідомив, що розмір заборгованості становить 161321, 94 грн, виплата таких коштів буде проведена у разі зміни сторони виконавчого провадження у рішеннях та визнання позивача стягувачем у даних справах (а.с. 17). Вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України у постановах від 28.11.2023 у справі №420/244/20, від 05.12.2023 у справі №420/18164/21 та від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами спадкової справи підтверджується, що позивач дійсно є дружиною та єдиним спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] , а відтак, за правилами ст. 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Судом встановлено, що позивач, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем своїх зобов`язань, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1613, 30 грн. У відповіді на відзив представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу. У поданому орієнтовному розрахунку суми судових витрат на професійну правову допомогу, поданому разом з позовною заявою, зазначено, що остаточне визначення фактичного розміру таких витрат буде подано з детальним описом робіт, виконаних адвокатом, за результатами розгляду справи. Станом на 20.11.2025 ні позивачем, ні його представником не подано детального опису робіт, виконаних адвокатом, не конкретизовано вимогу про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Outcome: approved