Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 30 вересня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 2. Позов обґрунтовано тим, що 21вересня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27104-09/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на веб-сайті ТОВ «Аванс Кредит». Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 39300 грн. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором про надання фінансового кредиту № 27104-09/2023 в розмірі 39300 грн. з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33300 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, Місцезнаходження юридичної особи: 01032, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № 27104-09/2023 в розмірі 39300 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 33300 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати. 3. 17 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні зазначає, що ознайомившись із змістом позовних вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачем не долучено до позовної заяви первинні бухгалтерські документи, банківську виписку про перерахування Відповідачу позики або меморіальний касовий ордер про видачу Відповідачу позики готівкою. До позовної заяви Позивачем не долучено копії кредитного договору № 27104-09/2023 відповідно до умов якого Відповідач ніби то отримав кредит в сумі 6000 грн., тому не можна встановити підстав позову. Долучені до позовної заяви, Заявка-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту, довідка сервісу онлайн платежів № 3466 241122143531 від 22.11.2024 року, договір факторингу №29042024 від 29 квітня 2024 року, Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року не є належними та допустимими доказами, оскільки не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не можуть підтверджувати факт отримання Відповідачем грошових коштів у кредит від ТОВ « АВАНС КРЕДИТ», вони лише підтверджують факт наміру укласти договір про споживчий кредит, проте не можуть бути визнані належними та допустимими доказами на підтвердження факту отримання відповідачем суми кредиту. Додані до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором, на який посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. З урахуванням вище наведеного, враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог, недотримання стороною позивача свого процесуального обов`язку з надання достатніх, належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчили б про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з Відповідача на користь Позивача просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 4. 22 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких вказує, що перерахування коштів на платіжну карту Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. З метою забезпечення найвищого рівня безпеки проведення платежів PCI DSS, технологія карткових рахунків побудована таким чином, що в платіжних системах міститься лише перші шість та останні чотири цифри номеру карти. Інформацію про повний номер платіжної карти мають банки-емітенти платіжних карток (з параметрами: Номер картки). Для цього необхідно надати відомості про транзакції, які містяться в інформаційній довідці/листі/квитанції наданого платіжним сервісом. За наданими параметрами Банк-емітент платіжної картки зможе повністю ідентифікувати отримувача. Також зазначає, що первинні документи підтверджують господарські операції для ведення бухгалтерського обліку та подачі фінансової звітності та є доказом перерахування на рахунок кредитора грошових коштів та відображає рух коштів за кредитним договором. Зауважує, що розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Тобто, позивачем надано підтвердження перерахування коштів, зокрема відповідне інформаційна довідка про перерахування кредитних коштів. Доказів протилежного, зокрема того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, Відповідач суду не надав. Однак, при подачі позовної заяви, Позивачем помилково не було долучено копію Кредитного Договору №27104-09/2023 від 21.09.2023 року. З метою надання вичерпної інформації по справі, просить долучити до матеріалів справи: Кредитний договір №27104-09/2023 від 21.09.2023. Також зазначає, що у Кредитному договорі №27104-09/2023, зазначено контактні дані Відповідача, а саме номери телефонів, внесені Відповідачем власноруч при укладенні кредитного договору, зокрема номер телефону [NUMBER] . Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначав, що Позичальник через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подавав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надсилав Позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду (одноразовий ідентифікатор - дані електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання вищевказаного договору. Виходячи з вищевикладеного слідує, що договір було підписано позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який було надіслано первісним кредитором на номер телефону, зазначений Відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом. В той же час, номер телефону, [NUMBER] , вказаний Відповідачем як контактний у відзиві на позовну заяву. Даний факт є додатковим підтвердженням укладання Відповідачем вищевказаного договору в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Первісних кредиторів та доступний, зокрема, через сайт Первісного кредитора та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, підтвердженням отримання коштів Відповідачем за договором, визнання ним та погодження умов даного договору. Зі змісту Кредитного договору вбачається, що жодної з перелічених умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесене не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів, Відповідачем при укладенні Кредитного договору висловлено не було. Жодних застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час його підписання, до суду належними доказами не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов Кредитного договору у Відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Вказує, що підписавши договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Отже, укладений Кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Враховуючи наведене, просить прийняти до розгляду та долучити до матеріалів цивільної справи №609/933/25 Письмові пояснення по справі. Відзив Відповідача у справі №609/933/25 залишити без розгляду та задоволення. 5. 03 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло заперечення (на відповідь на відзив), в якому останні зазначає, що ознайомившись з письмовими поясненнями позивача на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27104 09/2023 , рахує що доводи наведені в них не спростовують наведених в відзиві на позовну заяву фактів про відсутність доказів наявності заборгованості Відповідача за кредитним договором № № 27104 09/2023. Позивачем не надано належних та допустимих доказів перерахування коштів Відповідачу, первинних бухгалтерських документів на підтвердження цього факту . У своїх письмових поясненнях Позивач стверджує ,що довідка сервісу онлайн платежів № 3466-241122143531 від 22.11.2024 є належним і допустимим доказом перерахування коштів Відповідачу, однак з цим погодитись не можна оскільки , довідка не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не може підтверджувати факт отримання Відповідачем грошових коштів у кредит від ТОВ « АВАНС КРЕДИТ». Позивачем не надано інформацію про зарахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок відповідача, а відтак не є первинними документами і не можуть підтверджувати наявність заборгованості та її розмір. У той же час розрахунок заборгованості долучений Позивачем до позову не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Тільки виписки по рахункам або касовий документ заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Додані до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором, на який посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Твердження Позивача, що неістотні недоліки в документах , що містять відомості про господарську операцію , не є підставою для невизнання господарської операції не заслуговують на увагу ,оскільки Позивачем не надано платіжної інструкції на перерахування коштів Відповідачу , а надана довідка сервісу онлайн платежів № 3466-241122143531 від 22.11.2024 року не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів і це не можна рахувати неістотним недоліком в документах. Просимо не задовольняти клопотання Позивача про поновлення процесуального строку для долучення до матеріалів справи копії кредитного договору № 27104-09/2023 ,оскільки вказана Позивачем причина пропуску процесуального строку не є поважною , Не можна рахувати помилкове не долучення Позивачем кредитного договору поважною причиною . Доводи Позивача про зазначення в кредитному договорі контактних даних Відповідача , наявності у Відповідача особистого кабінету не звільняють його від обов`язку довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором , який нам не долучено до позовної заяви , а саме з кредитного договору у Відповідача і Позивача виникають зобов`язання. Також зазначає, що в письмових поясненнях Позивачем не спростовано відсутність первинних бухгалтерських документів, отже відсутні належні і допустимі докази перерахування кредитних коштів Відповідачу. Звертає увагу, що умови договору про нарахування відсотків, зазначені у договорі є суперечливими , порушують принцип добросовісності не відповідають передбаченим уч.3 ст.509 та ч.ч.1,2ст.627 ЦК України засадам справедливості ,добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Також вказує, що сума кредиту складає 6 000,00 грн. а сума нарахованих відсотків складає 33 000,00 грн . вказана сума відсотків з огляду на сам розмір кредиту майже в 5,55 рази перевищує саму суму кредиту і є явно з завішена , не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника ,як споживача послуг кредитної установи не відповідає передбаченим ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Враховуючи наведене, відповідач просить визнати причину пропуску строку надання заперечень на письмові пояснення поважною, поновити строк та долучити їх до матеріалів справи оскільки в зв`язку з службовою необхідністю він не міг ознайомитись з письмовими поясненнями (заявою ) Позивача на відзив і надати заперечення, оскільки не перебував за місцем реєстрації. Долучити заперечення на письмові пояснення Позивача до матеріалів справи 3 .У задоволені позову відмовити повністю. У задоволенні клопотання Позивача про поновлення процесуального строку для долучення до матеріалів справи доказів просить відмовити. ІІ. Процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 20 жовтня 2025 року на 10 год. 10 хв. 7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2025 року судове засідання по справі відкладено на 17 листопада 2025 року на 10 год. 00 хв. 8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року постановлено Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про поновлення процесуального строку та долучення доказу до справи - задоволити. Поновити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» процесуальний строк для подання доказів. Долучити до матеріалів справи докази подані представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» разом із письмовими поясненнями. Клопотання відповідача [PERSON] про поновлення процесуального строку та долучення заперечення на письмові пояснення до справи - задоволити. Поновити відповідачу [PERSON] процесуальний строк для подання заперечення на письмові пояснення. Долучити до матеріалів справи заперечення на письмові пояснення подані відповідачем [PERSON] . 9. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак як вбачається із матеріалів справи розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника. 10. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 27104-09/2023 в розмірі 6000,00 грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що зазначений в п.8 кредитного договору. Як слідує з п.1.1., п.1.2. договору про надання фінансового кредиту № 27104-09/2023, ТОВ надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 360 днів, дата надання кредиту - 21.09.2023, дата погашення кредиту - 14.09.2024. Відповідно до п.1.4, п.1.4.1 договору кредиту, за користування кредитом ТОВ нараховує проценти, що є платою за користування кредитом; тип процентної ставки: фіксована, денна процентна ставка становить 2,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору. Паспорт споживчого кредиту, графік платежів за договором про надання фінансового кредиту № 27104-09/2023 є складовими частинами вищевказаного договору. 13. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.11.2024 №3466_241122143531 відповідно до договору на переказ коштів від 12.01.2022 успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта, маска [NUMBER] у розмірі 6000 грн. 21.09.2023 о 11:00:06, номер транзакції в iPay.ua 287255622. 14. 29.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 15. Як вбачається з копії Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 29042024 від 29.04.2024, ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 11474, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 16. Відповідно до копії Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 27104-09/2023 від 21.09.2023 в розмірі 39300 грн. з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33300,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 17. З копії платіжної інструкції № 21234 від 30.04.2024 вбачається, що ТОВ «Аванс Кредит» отримало від ТОВ «ФК «ЄАПБ» 7003851,94 грн. як оплату за договором факторингу №29042024 від 29.04.2024. 18. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, залишок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 27104-09/2023 від 21.09.2023 складає 39300 грн. ІV. Оцінка Суду. 19. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 20. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 21. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 22. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 23. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 24. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 25. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). 26. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 27. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) 28. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 29. Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. 30. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 31. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 32. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 33. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 34. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). 35. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 36. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 37. Верховний Суд у постанові № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року вказав, що із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 38. Матеріалами справи підтверджено, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №27104-09/2024. Вказаний Кредитний договір підписаний відповідачем 21 вересня 2023 року о 10:58:09 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором W8503, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Факт перерахування відповідачу коштів в розмірі 6000,00 грн., підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.11.2024 № 3466_241122143531. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №27104-09/2024 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. 39. Надаючи правову оцінку кредитному договору суд приходить до висновку про його укладення в електронній формі у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором W8503, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договорів на погоджених умовах. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку оспорювався чи визнавався недійсними. 40. Твердження відповідача про те, що позивач не надав первинних документів, не довів обставин перерахунку на її банківський рахунок коштів, на увагу не заслуговують, оскільки із матеріалів справи вбачається, перерахування коштів у сумах, визначених умовами договорів. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять. 41. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 42. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 43. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 44. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 45. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №27104-09/2023, який відповідачем не спростовано, за користування кредитом останньому нараховано проценти в розмірі 33300 грн. 00 коп. 46. Підписавши кредитний договір і паспорт кредиту відповідач погодився із встановленим розміром відсотків за користування кредитом, а тому такі також підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. 47. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 48. Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 49. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). 50. Матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору факторингу від 29.04.2024 №29042024, позивач набув набуло право вимоги до Відповідача за кредитним договором №27104-09/2023, що підтверджується змістом договору, актом приймання передачі, реєстром боржників та платіжною інструкцією, які досліджені судом. 51. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. 52. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 53. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. 54. На підставі вищевикладеного, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із останнього в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором № 27104-09/2023 у розмірі 39300 грн. 00 коп. 55. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 56. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 57. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 58. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved