Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . 28.06.2023 о 04:00 у вказаному будинку сталася аварійна ситуація у системі водопостачання гарячої води, а саме: залиття гарячою водою належної позивачці квартири. Вода потрапляла з 4 поверху будинку з квартири [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] , внаслідок чого у квартирі [ADDRESS] було були залиті гарячою водою дві кімнати, ванна кімната, коридор та балкон-лоджія, а також знеструмлено електропроводку. Згідно Акту КП «Житло-сервіс» аварійна ситуація сталася внаслідок несанкціонованого втручання власника квартири [ADDRESS] в систему гарячого водопостачання, а саме була встановлена непроектна рушникосушарка (зірвано вентиль) у ванній кімнаті. 29.11.2024 Дарницьким районним судом міста Києва було розглянуто цивільну справу №753/23191/23, за результатами розгляду якої вирішено задовольнити позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позивач вказує, що є літньою людиною, яка хвора на цукровий діабет. З липня 2023 року у результаті отриманого стресу під час залиття квартири, стан її здоров`я суттєво погіршився, відбулося загострення хронічних захворювань, у результаті зараз остання потребує постійного лікування. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва від 15.11.2023, пацієнтка перебуває на диспансерному обліку у фахівців лікувального закладу за місцем проживання та фахівців консультативно-діагностичного центру, проходить обстеження амбулаторно; на протязі трьох місяців відмічається негативна динаміка в результатах лабораторних тестів та погіршення стану здоров`я, як результат реального стресу. Внаслідок психотравмуючої події від затоплення квартири позивач перенесла сильні моральні та психічні хвилювання, які спричинили порушення сну, появу болю у горлі, утруднення дихання та інші психосоматичні наслідки. За направленням сімейного лікаря у грудні 2023 року позивач звернулася за медичною консультацією до психотерапевта Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва [PERSON] . Згідно результатів обстеження в позивача було встановлено діагноз пролонгований післястресовий розлад та психосоматичний синдром УД 2 типу та рекомендовано відповідне лікування. На погіршення стану здоров`я позначилася також неоднократна дезінфекція квартири антигрибковими засобами по знищенню плісняви в затоплених приміщеннях. За результатами огляду пульманолога Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва [PERSON] 29.01.24 встановлено діагноз J45.1 неалергічна астма та рекомендовано відповідне лікування. Проте покращення стану здоров`я за результатами призначеного курсу медикаментозного лікування не відбувається, позивач продовжує страждати на біль в дихальній системі та у горлі, безсоння, нічні приступи задихання, а тривала дія стресу призвела до ускладнення цукрового діабету. Тому позивач постійно перебуває на диспансерному обліку у фахівців Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва з приводу патології органів дихання, порушення обміну речовин та пролонгованих невротичних розладів після перенесеного стресу в червні 2023 року. Таким чином, позивач стверджує, що саме з вини відповідача вона захворіла невиліковними хронічними захворюваннями, зазначеними вище, і тепер вимушена проводити курси лікування на постійній основі послуг. Також на суттєве погіршення стану здоров`я позивача з часу затоплення квартири позначається постійне тривожне занепокоєння у зв`язку із збереженням ризиків чергової аварійної ситуації. Отож, впродовж двадцяти місяців з червня 2023 року позивач перебуває у важкому стресі від залиття квартири та постійного тривожного занепокоєння, остраху щодо чергового затоплення квартири. Враховуючи пережиті психологічні, душевні та фізичні страждання, завдану невиправну шкоду здоров`ю позивача остання вважає, що з боку власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] їй було завдано моральної шкоди у сумі 230 000,00 грн. Ухвалою суду від 30.06.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачем у строк та належним чином було усунено зазначені судом недоліки Ухвалою суду від 03.07.2025 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд у порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання. 12.08.2025 до суду надійшов відзив, за змістом якого відповідач вказала, що з позовними вимогами не погоджується, пояснила, що з лютого 2022 вона не проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідач поїхала за кордон, а вказана квартира залишилась замкненою та порожньою. По даний час у вказаній квартирі ніхто не проживає та нею ніхто не користується. У лютому-квітні 2025 року відповідач самостійно та в добровільному порядку виконала рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року у справі № 753/23191/23 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та відшкодувала позивачам в повному розмірі матеріальні збитки та судові витрати у вказаній справі, які були присуджені судом. Жодних інших претензій, в тому числі і моральних, ні [PERSON] , ні [PERSON] до неї не пред`являли та не заявляли у справі № 753/23191/23. Відповідач вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди таким, що очевидно виходить за межі засад розумності, виваженості, справедливості та добросовісності та не є співрозмірним, поміркованим, реальним у даній ситуації з урахуванням конкретних обставин справи, а також повністю не відповідає характеру та ступеню перенесених позивачкою моральних (немайнових) душевних страждань, тому вказаний розмір моральної шкоди не підлягає до відшкодування в повному розмірі. Просила позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 1000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди. 20.08.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якого позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 27.08.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких, відповідач зазначила, що відповідь позивача на відзив є необґрунтованою та не заслуговує на увагу суду. Вказала на відсутність у матеріалах справи будь-яких належних та достовірних доказів. 23.09.2025 у судовому засіданні було оголошено перерву у зв`язку з графіком судових засідань. 20.10.2025 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, за змістом яких остання просила суд врахувати ряд правових позицій Верховного Суду. 21.10.2025 судове засідання було відкладено за клопотанням позивача. Позивач у судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити на підставі викладених обставин та наданих суду доказів. Представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги частково, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн, в іншій частині позову просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положення ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення ч. 3 ст. 386 ЦК України передбачає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно з положення ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Зобов`язання з відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати, завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз положень ст. ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання з відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 у справі №761/12945/19. Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 у справі № 329/382/19. Відтак, обов`язковим для встановлення у спірних правовідносинах є факт залиття, встановлення осіб, які винні у такій, шкода заподіяна такою та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. При цьому, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виникнення залиття саме з вини відповідача. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29.11.2024 позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 96 625,00 грн, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, витрати на проведення обстеження квартири та складання акту про залиття квартири 120,00 грн. витрати на складання звіту про незалежну оцінку майнового збитку у розмірі 2 750,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн, а всього на суму 105 068 (сто п`ять тисяч шістдесят вісім) гривень 60 копійок, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 96 625,00 грн, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, витрати на проведення обстеження квартири та складання акту про залиття квартири 120,00 грн, витрати на складання звіту про незалежну оцінку майнового збитку у розмірі 2 750,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн, а всього на суму 105 068 (сто п`ять тисяч шістдесят вісім) гривень 60 копійок. Вказаним рішенням встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] , виданим Відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, на підставі розпорядження № 53765 від 04.07.2012 року. Відповідачка [PERSON] є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 25.02.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І. В., за реєстровим № 785у. Квартири розташовані одна над іншою, на четвертому та третьому поверсі вказаного житлового будинку. КП «Житло-Сервіс» є виконавцем послуг з утримання вказаного житлового будинку і прибудинкової території. 04.05.2005 року між КП «Житло-Сервіс» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. У відповідності до розділу 1 «Предмет договору», підприємство забезпечує обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та утримання прибудинкової території, а власник квартири оплачує витрати по утриманню будинку і комунальних послуг. 28.06.2023 року комісією у складі працівників відділення № 2 КП «Житло-сервіс» Голови комісії - головного інженера Швед Ю. І., членів комісії: старшого майстра [PERSON] , слюсара-сантехніка (електрика) [PERSON] , майстрів [PERSON] , [PERSON] , у присутності позивачки [PERSON] , складено Акт про залиття квартири [ADDRESS] , що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення. Обстеженням комісії встановлено, що 28.06.2023 року у квартирі [ADDRESS] трапилось залиття. Під час аварійної ситуації було залито електропроводку, в результаті чого була знеструмлена квартира [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] залито: 1) кімната 1 - стеля (водоемульсійне фарбування); - стіни (шпалери); - підлога (паркетна дошка); 2) кімната 2 - стеля (водоемульсійне фарбування); - стіни (шпалери); 3) коридор - стеля (водоемульсійне фарбування); - стіни (водоемульсійне фарбування); 4) балкон - стеля (приблизно 3 плитки Амстронг над вікном); - стіна (шпалери); 5) ванна кімната - стеля (підбито пластиком); стіни (кахель). Зі слів власника квартири [ADDRESS] , залиття трапилось приблизно о 04:00 год, про що повідомлено ОДС (оперативно диспетчерську службу). Після приїзду АС КП «Житло-Сервіс» перекрито ГВП по третьому під`їзду будинку [ADDRESS] у зв`язку з аварійною ситуацією та відсутністю власника вище розташованої квартири (для встановлення причин залиття). Внутрішньобудинкові інженерні мережі знаходяться в робочому стані, протікань немає. Причиною залиття квартири [ADDRESS] комісією КП «Житло-Сервіс» вказана аварійна ситуація, внаслідок несанкціонованого втручання власника вищерозташованої квартири [ADDRESS] в систему гарячого водопостачання, а саме була встановлена непроектна рушникосушарка (зірвано вентиль) у ванній кімнаті. За результатами обстеження, комісією КП «Житло-Сервіс» зроблено висновок, що власнику квартири [ADDRESS] необхідно ліквідувати аварійну ситуацію та відшкодувати збитки власнику нежчерозтрашованої квартири [ADDRESS] . Майстром КП «Житло-Сервіс» Бендюкевичем О. Ю. в Акті від 28.06.2023 року зроблено запис, що з актом власник квартири [ADDRESS] ознайомлений в телефонному режимі, оскільки з його слів, останній знаходиться за межами міста Києва. Крім того, 28.06.2023 року комісією КП «Житло-Сервіс» в складі старшого майстра [PERSON] , майстрів [PERSON] та [PERSON] , складено акт про те, що 28.06.2023 року у квартирі [ADDRESS] трапилося залиття. Аварійною службою КП «Житло-Сервіс» перекрито ГВП по третьому під`їзду вищезазначеного будинку у зв`язку з аварійною ситуацією та відсутністю мешканців вище розташованої квартири на момент аварійної ситуації. Близько 11:30 год власнику вищерозташованої квартири [ADDRESS] в телефонному режимі повідомлено про аварійну ситуацію, і того ж числа 28.06.2023 року ним був наданий доступ для обстеження квартири. В подальшому, причину аварії, а саме розгерметизацію внутрішньо квартирної системи гарячого водопостачання (зірвало вентиль непроектної рушникосушарки) було усунуто відповідачкою самостійно, що підтверджується листом № 110/306-1115 від 31.08.2023 року «Житло-Сервіс». 29.11.2023 року за клопотанням позивачки [PERSON] комісією у складі працівників відділення № 2 КП «Житло-сервіс» Голови комісії - головного інженера Швед Ю. І., членів комісії: старшого майстра [PERSON] , слюсара-сантехніка (електрика) [PERSON] , майстрів [PERSON] , [PERSON] , у присутності [PERSON] , повторно складено Акт (з уточненими даними) про залиття квартири [ADDRESS] , що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення. В уточненому акті причиною залиття квартири [ADDRESS] комісією КП «Житло-Сервіс» зазначена аварійна ситуація, внаслідок несанкціонованого втручання власника вищерозташованої квартири [ADDRESS] в систему гарячого водопостачання, а саме була встановлена непроектна рушникосушарка (зірвано вентиль) у ванній кімнаті. Майстром КП «Житло-Сервіс» [PERSON] в Акті від 29.11.2023 року зроблено запис, що з актом власник квартири [ADDRESS] [PERSON] ознайомлений в телефонному режимі, оскільки з його слів, знаходиться за межами міста Києва. За замовленням позивачки [PERSON] проведено експертну оцінку майна, а саме майнового збитку (майнової шкоди), заподіяної власникам квартири [ADDRESS] . У відповідності до Звіту про незалежну оцінку майнового збитку (майнової шкоди) внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] , на праві приватної спільної часткової власності у рівних долях, станом на 09.11.2023 року, вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблювальних покриття стелі, підлоги, які були пошкоджені внаслідок залиття квартири, становить 193 250,00 грн. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правовим наслідком преюдиціальності є обов`язковість до врахування певних фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Таким чином, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29.11.2024 у справі № 753/23191/23 встановлено факт виникнення між сторонами правовідносини з відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити стаття 264 ЦПК України. Щодо завдання моральної шкоди [PERSON] зазначено, що заподіяння позивачеві моральної шкоди проявилося в її душевних стражданнях, перенесених, у зв`язку з пошкодженням її майна. Зазначене негативно позначилося на стані її здоров`я та самопочутті. Відтак, сам факт залиття квартири позивача безумовно призводить до очевидних, об`єктивних та зрозумілих стресових ситуацій, обумовлених природними переживаннями щодо збереження свого майна та забезпеченням усунення причин негативного впливу на нього у майбутньому. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Згідно з частиною третьої цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, стороною позивача, на підтвердження своїх доводів щодо спричинення моральної шкоди було долучено: - виписку № 027/о від 15.11.2023 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва; - письмову консультацію [PERSON] психотерапевта [PERSON] КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва; - запис від 29.01.2024 за результатами огляду [PERSON] у лікаря пульмонолога [PERSON] КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва; - виписку № 027/о від 27.03.2025 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва; - квитанції з оплати призначених медичних препаратів. Відтак, подані стороною позивача в порядку ст. 106 ЦПК України, документи є належним, допустимим та достовірним доказом понесеної моральної шкоди, завданої позивачеві, внаслідок залиття квартири. На переконання суду, внаслідок залиття квартири, позивач зазнала душевних страждань, внаслідок дій відповідача щодо неї, перенесла емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання. Суд наголошує, що моральна шкода полягає у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири. Вочевидь залиття квартири порушило звичний та розмірений спосіб життя позивача. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок залиття квартири, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на користь позивача, оскільки, на переконання суду, компенсація моральної шкоди у такому розмірі буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, позовні вимог підлягають задоволенню частково, внаслідок доведення обставин, на які посилається позивач. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме 4,35 % від заявлених позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 150,08 грн.

Outcome: partial