Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРОПОЛІЯ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, в якому просив стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-3 на користь позивача матеріальні збитки, у зв`язку з пошкодженням майна в розмірі 31688,43 грн., у разі відсутності у відповідача-1 та відповідача-3 майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнути солідарно з відповідача-2, відповідача-4, відповідача-5, як батьків неповнолітніх осіб, а саме, відповідача-1 та відповідача-3 на користь позивача матеріальні збитки, у зв`язку з пошкодженням майна в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі в розмірі 31688,43 грн., також просив стягнути судові витрати. Позов мотивований тим, що 02 грудня 2024 року, близько о 20:00 годині, на території другого пускового комплексу в зоні фуд-корту торговельно-розважального комплексу «КАРАВАН Megastore» відвідувачами [PERSON] та [PERSON] були пошкоджені м`які меблі, які належать ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ» шляхом їх розмальовування перманентним маркером чорного кольору. Всього було розмальовано один диван та шість крісел, загальна вартість відновлення яких склала 31688,43 грн. Представник відповідача-2 - адвокат Каліна Ю.О. надала суду відзив, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що реальний розмір шкоди не доведений належними та допустимими доказами, а тому вважає, що розмір збитків викладений у позові є необгрунтованим та позивачем не доведено розмір завданої йому шкоди, належними та допустимими доказами, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Представник відповідача-2 - адвокат Каліна Ю.О. також надала письмові пояснення, в яких повторно зазначила, що реальний розмір шкоди не грунтується на висновку компетентної особи щодо дослідження та встановлення фактів завданої шкоди, а також розмір шкоди не доведений належними та допустимими доказами. В судовому засіданні представники позивача Пірус Л.О. , Архіпова О.В. , Коломієць Т.А. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача-2 - Каліна Ю.О. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві та наданих нею письмових поясненнях. Відповідач-2 [PERSON] судовому засіданні зазначила, що вона є матір`ю неповнолітньої - [PERSON] 03 грудня 2024 року, близько о 18:00 годині, їй зателефонувала донька та повідомила, що її затримала служба охорони ТРЦ «КАРАВАН». Коли [PERSON] приїхала на місце, то там вже були працівники поліції та співробітники ТРЦ «КАРАВАН». [PERSON] зазначає, що підписала документи про те, що її донька дійсно розмальовувала крісла, тільки для того, щоб доньку відпустили. Самі крісла вона не бачила. Відповідач-1 [PERSON] та відповідач-3 [PERSON] пояснили суду, що вони не визнають факт розмальовування крісел в ТРЦ «КАРАВАН». Зазначили, що тільки обводили ручкою, узори, які вже були на кріслах при цьому ручка не писала. Відповідач-4 [PERSON] також зазначила, що її донька не розмальовувала крісла, а шкода не доведена належними та допустимими доказами. Відповідач-5 [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює старшим зміни охорони в ТРЦ «КАРАВАН» 02 грудня 2024 року дві дівчини обмалювали крісла на фуд-корті, що було встановлено 03 грудня 2024 року під час перегляду відео з камер відеоспостереження, після чого викликали працівників поліції та написали відповідну заяву. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є заступником директора з охорони та безпеки в ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ». 02 грудня 2024 року йому на телефон прийшло повідомлення про пошкодження майна в ТРЦ «КАРАВАН». 03 грудня 2024 року свідок прийшов на роботу та наказав працівникам передивитись записи з камер спостереження і викликати поліцію. На відео з камер відеоспостереження свідок побачив, що дві дівчини та обмальовували крісла. З ними був ще один хлопець, однак його ідентифікувати не вдалось. На відео також видно, що після зазначених осіб на кріслах, які були розмальовані ніхто не сидів. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на балансі ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ» обліковується майно, а саме, шість крісел «Лайф h=580 мм» з інвентарними номерами з 03801 по 03806 та диван «Лайф» з інвентарним номером 03791, які введені в експлуатацію з 01 вересня 2013 року, що підтверджується відповідною бухгалтерською довідкою №20 від 18 березня 2025 року. Відповідно до п. 1.2 Правил поведінки відвідувачів торгово-розважального центру «КАРАВАН MEGASTORE», затверджених наказом директора ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ» №10/12-19 від 10 грудня 2019 року, «Входження на територію ТРЦ «Караван» відвідувачі підтверджують факт їх ознайомлення з цими Правилами та свої зобов`язання щодо дотримання вимог, передбачених цими Правилами, а також приймають на себе повну відповідальністю за порушення правил та наслідки такого порушення. Згідно п. 4.1.9 Правил «У ТРЦ «КАРАВАН» не допускається, в т.ч. псувати майно, ТРЦ «Караван», інших відвідувачів або осіб, які здійснюють господарську діяльність на території ТРЦ «КАРАВАН». Згідно довідки №159 від 16 грудня 2024 року, виданої директором ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ», в результаті протиправних дій, що відбувалися у приміщенні фудкорту ТРЦ «КАРАВАН» 02 грудня 2024 року, було пошкоджено, обмальоване чорним маркером майно, а саме, 6 (шість) крісел «Лайф h=580 мм» та 1 (один) диван «Лайф». Обмальовані плями не підлягають хімчисткі. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом був досліджений відеозапис з камер спостереження, відповідно до якого 02 грудня 2024 року в районі фуд-корту ТРЦ «КАРАВАН MEGASTORЕ» неповнолітні [PERSON] та [PERSON] за допомогою невизначеного писального засобу (ймовірно маркеру або схожого писального засобу) розмальовували два крісла, кожна розмальовувала окреме крісло. На відео зафіксоване пошкодження тільки двох окремих крісел, розмальовування дивана та інших чотирьох крісел на відео не зафіксовано. Згідно п. 1.1 договору підряду №10122024-ЕГ від 10 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ» та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКСПЕРТ ГРУП», підрядник зобов`язкується на свій ризик, з власних матеріалів та власними силами виконати роботи по ремонту меблів (роботу по перетяжці тканини на м`яких меблях), а саме, на кріслах «Лайф h=580 мм», дивані для відпочинку односторонньому 1500х940х460 мм. Відповідно до кошторису до вищезазначеного договору, вартість ремонту однієї одиниці меблів, а саме, крісла «Лайф h=580 мм» складає 3930,21 грн. Загальна сума ремонту складає 31688,43 грн. Факт проведення ремонту зазначених меблів підтверджується платіжними інструкціями та актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) №351 від 23 грудня 2024 року. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] було дійсно пошкоджене майно, належне ТОВ «МЕТРОПОЛІЯ», шляхом його розмальовування за допомогою невизначеного писального засобу (ймовірно маркеру або схожого писального засобу), а саме, двох крісел «Лайф h=580 мм». Факт пошкодження інших чотирьох крісел «Лайф h=580 мм» та дивану «Лайф» позивачем не доведений. Суд також критично ставиться до тверджень відповідача-1 [PERSON] та відповідача-3 [PERSON] щодо того, що вони не наносили ніяки написи, а ручка не писала, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що останні тривалий час, більше 3 хвилин кожна, розмальовували крісла. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 та 2 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування У п. 7.48., 7.49 постанови ВП ВС від 20.12.2024 року у справі №910/21682/15 зазначено, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Згідно ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме, про необхідність стягнути з відповідача-1 та відповідача-3 завдану шкоду за пошкоджене майно, по 3930,21 грн. з кожної. У разі відсутності у відповідача-1 та відповідача-3 майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, стягнути з відповідача-2 та відповідача-4, відповідача-5, як батьків неповнолітніх осіб, завдану ними шкоду, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-3 - 751,10 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: 7860,42 /31688,43 х 3028,00 = 751,10 грн.

Outcome: partial