Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У лютому 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини, у якому позивач просить суд ухвалити рішення, яким: зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та встановити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час щотижня: у вівторок з 15-00 год. до 18-00 год.; у четвер з 15-00 год. до 18-00 год.; у суботу з 15-00 год. до 18-00 год.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження. Від представника відповідача [PERSON] , до суду надійшов відзив на позов, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на його необґрунтованість та безпідставність. Представником позивача [PERSON] 24.03.2025 року до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.07.2025 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання з`явився [PERSON] , який представляє інтереси позивача [PERSON] , який зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився з невідомих суду причин. Від представника органу опіки та піклування до суду надійшла заява, з проханням розглядати справу за його відсутності зазначаючи при цьому, що підтримує висновок органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлено таке. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва №490/230/22 від 03.02.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.03.2024 року №546 вирішено визначити участь [PERSON] у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , надавши йому можливість спілкування з дитиною щотижня: у вівторок з 15:00 до 18:00; у четвер з 15:00 до 18:00; у суботу з 15:00 до 18:00 надавши при цьому батькам право змінювати графік побачень, виходячи з інтересів та побажання дитини. Відповідно до листа Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 25.06.2024 року №Р-661 адресованому [PERSON] - з матір`ю дитини [PERSON] проведено бесіду щодо виконання рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.03.2024 року №546 та рекомендовано знаходити компроміси та керуватися виключно інтересами дитини у вирішенні питань, що стосуються її життя та здоров`я. Згідно довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів від 22.01.2025 року №1555, яку сформовано Центральним ВДВС у м. Миколаєві - у [PERSON] станом на 01.01.2025 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням [NUMBER] відкритого 23.06.2021 року на виконання судового наказу від 03.06.2021 року видано Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з останнього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до довідки №928 від 12.09.2024 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині [NUMBER] [INFO] . У психологічному висновку за результатами обстеження КНП ММР «Міська дитяча лікарня№2» від 14.02.2025 року зазначено, що у [PERSON] , 4 роки, виявлено підвищений рівень тривожності дитини. Сенсомоторний, когнітивний розвиток, навички самообслуговування, розвиток гри та соціально-емоційної сфери загалом відповідає віку. Потребує логопедичної корекції з приводу порушення звуковимови. У виписці із медичної карти стаціонарного хворого №7183/167 [PERSON] , [INFO] , зазначено, що дитина 04.09.2024 року надійшла до відділення Миколаївської ОДЛ ортопедії, травматології та нейрохірургії з діагнозом струс головного мозку. Хворий доставлений КШДм в стані середньої важкості внаслідок травми голови під час падіння з висоти власного зросту. Виписаний з покращенням за місцем проживання 06.09.2024 року. КНП ММР «МДЛ №2» 13.03.2025 року надано інформацію, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікарі-невролога дитячого відділення №4 поліклініки у період з 22.10.2024 року з діагнозом - наслідки інших уточнених травм голови. З 31.12.2024 року по сьогоднішній день діагноз - інші уточнені екстра пірамідні та рухові порушення. За весь час перебування під наглядом лікаря-невролога з моменту першого візиту та до 12.03.2025 року (8 амбулаторних відвідувань) дитина приходила у супроводі матері. У поясненнях, які 10.03.2025 року відібрані представником відповідача [PERSON] , сусіди [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [PERSON] разом з сином у березні 2021 року приїхала жити до матері за адресою: [ADDRESS] , де вони проживають утрьох (бабуся, мати та син). Батько дитини проживає окремо. [PERSON] неодноразово приходив за адресою проживання [PERSON] з сином та вчиняв дії, які спрямовані на порушення спокою [PERSON] та залякування її (стукав у вікна та погрожував розправою) через що остання викликала поліцію. Як вбачається з повідомлення ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 04.09.2024 року №15950/51/10, яке адресоване [PERSON] , її заява від 03.09.2024 року за №15245 зареєстрована та розглянута в порядку ЗУ «Про звернення громадян». В ході проведення перевірки з особою, вказаною у заяві, було проведено профілактичну роботу щодо недопущення порушень норм діючого законодавства, в якій вона попереджена про адміністративну відповідальність. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва №489/600/25 від 31.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Відповідно до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , №13245/02.02.01-22/06/14/25 від 19.05.2025 року - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , №9813/02.01-22/06/14/25 від 16.04.2025 року зазначено, що орган опіки та піклування Виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , відповідно до графіку визначеному рішенням виконавчого комітету від 27.03.2024 року №546, а саме щотижня: - у вівторок з 15:00 до 18:00 год., - у четвер з 15:00 до 18:00 год., - у суботу з 15:00 до 18:00 год. Одночасно у висновку зазначено, що підстав, які б перешкоджали батьку та матері виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною фахівцями Центру не виявлено. Ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України а заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 766/11784/16-ц від 10.02.2022 зазначено, що батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд відхиляє доводи відповідача про недбале та грубе ставлення до дитини. Такі доводи не підтверджені належними та допустими доказами. При визначенні порядку спілкування батька з дитиною, враховуючи інтереси дитини, та відсутність взаємної домовленості батьків, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування з цього питання слід визначити такий порядок участі батька у вихованні дитини, надавши [PERSON] можливість спілкуватися з сином [PERSON] , [INFO] , у такі дні щотижня: - у вівторок з 15:00 до 18:00 год., - у четвер з 15:00 до 18:00 год., - у суботу з 15:00 до 18:00 год., враховуючи стан здоров`я та розпорядок дня дитини. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. та 30 500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, сума якої на думку суду є співмірною із складністю справи, тривалістю її розгляду та наданими адвокатом послугами та підтверджується квитанціями, наявними у матеріалах справи.

Outcome: approved