Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25 вересня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №Z62.00400.005741020 (далі - кредитний договір). На підставі\~укладеного договору\~відповідач отримала\~кредит у\~розмірі 29\~850\~гривень 00\~копійок зі\~строком користування\~кредитом \~12\~місяців з\~дати його\~надання,\~кінцева дата\~повернення кредиту\~ 25\~вересня 2020\~року з\~річною процентною\~ставкою 15%\~від залишкової\~суми кредиту\~та платою\~за кредитне\~обслуговування щомісячно\~в розмірі\~відповідно до\~Графіку платежів. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея\~Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого АТ «Ідея\~Банк» відступило на користь ТОВ «Оптіма Факторинг» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № Z62.00400.005741020. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем було укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Оптіма Факторинг» відступило на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № Z62.00400.005741020. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим відповідно до розрахунку заборгованості виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 18 890 гривень 06 копійок; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсоткми 938 гривень 15 копійок, заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 2 609 гривень 90 копійок, а всього 22 438 гривень 11 копійок, від сплати яких відповідач ухиляється. Представник позивача в позовній заяві просив проводити судовий розгляд без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.3 зворот). Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою АТ «Укрпошта» - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.57) та шляхом направлення смс-повідомлення (а.с.56). Відзив на позов не надала. Ухвалою від 24 листопада 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №Z62.00400.005741020, отримала кредит у розмірі 29 850 гривень 00 копійок зі строком користування кредитом 12 місяців з дати його надання, кінцева дата повернення кредиту 25 вересня 2020 року, тип процентної ставки - змінювана, 15% від залишкової суми кредиту та платою за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів (а.с.5). 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея\~Банк» та\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» було\~укладено договір\~факторингу №19/12-2023(а.с.12-18). Згідно п. 2.1. Договору факторингу Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядженн Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 2.2 Договору факторингу Права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електроннгому вигляді (Додаток №1). 22\~грудня 2023\~року між\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» та\~позивачем було\~укладено договір\~факторингу №22/12-2023(а.с.24-28). Згідно п. 2.1. Договору факторингу Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 2.2 Договору факторингу Права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 19 грудня 2023 року до Договору факторингу №19/12-2023,\~укладеного між\~АТ «Ідея\~Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.00400.005741020 в розмірі 43 707 гривень 46 копійок (а.с.19-21). Відповідно до реєстру боржників № 2 від 22 грудня 2023 року до Договору факторингу №19/12-2023, укладеного між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.00400.005741020 в розмірі 43 707 гривень 46 копійок (а.с.29-31). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором\~№Z62.00400.005741020\~від 25\~вересня 2019\~року (а.с.11) заборгованість за спірним договором складає 22 438 гривень 11 копійок, з яких 18 890 гривень 06 копійок - заборгованість за кредитом, 938 гривень 15 копійок - заборгованість по відсотках та 2 609 гривень 90 копійок - заборгованість по комісії, яка не погашена. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за за кредитним договором №Z62.00400.005741020 в загальній сумі 22\~438\~гривень 11\~копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з підготовкою позовної заяви до суду, надано Договір про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (а.с.34-37), Актом №1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 14 травня 2025 року (а.с.39), платіжною інструкцією в національній валюті від 05 червня 2025 року №1395 (а.с.42). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7\~000 гривень 00 копійок, а позиція суду відповідає позиції ВС, яка викладена в постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, згідно якої Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України,\~відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином,\~у зв`язку\~із задоволенням\~позовних вимог,\~з\~відповідача\~підлягає стягненню\~на\~користь\~позивача судовий\~збір\~у\~розмірі 3\~028\~ гривень 00 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 4).

Outcome: approved