Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 714056031 від 20.07.2021 року на суму 17\~195.51 гривень. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 20.07.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 714056031 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого банком надано грошові кошти в розмірі 6750 гривень, вказані кошти були переведені на банківську картку відповідача. Однак умови договору належним чином [PERSON] не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 17\~195.51 гривень, яка складається з 6735.40 грн\~заборгованість по тілу кредиту; 10\~460.11 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»» договір факторингу 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року, за додатковою угодою строк дії договору було продовжено до 31.12.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до останнього перейшло право вимоги відповідача на загальну суму 17\~195.51 гривень. Між ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» 04.06.2025 року уклали договір факторингу, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача [PERSON] . Відповідно до акту прийому передач реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 17\~195.51 гривень. Тому оскільки умови кредитного договору відповідачем виконувались неналежним чином, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені, з метою захисту прав кредитора, позивач просить задовольнити вимоги, а також стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 гривень. Ухвалою суду від 29.08.2025 року прийнято до провадження судді Чайкіна І.Б. позовну заяву для розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому\~ст. 128 ЦПК України. Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника, на вимогах наполягає. Відповідач причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за відсутності до суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи вимоги частини першої\~статті 223 ЦПК України\~та частини другої\~статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(стаття 1050 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У справі встановлено, що 20.07.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 714056031, згідно якого банком надано грошові кошти в розмірі кредитного ліміту 6\~750.00 гривень, вказані кошти були переведені на банківську картку відповідача. Кредитна лінія надається строком на 30 днів, а саме до 19.08.2021 року. Нарахування процентів здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620.50 гривень процентів річних, що становить 1.70% від суми кредиту за кожний день користування ним (а.с. 59 зворотній-62;41). Згідно частини першої\~статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті\~це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). 28.11.2019 року, за додатковою угодою строк дії договору було продовжено до 31.12.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до останнього перейшло право вимоги відповідача на загальну суму 17\~195.51 гривень. Між ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» 04.06.2025 року уклали договір факторингу, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача [PERSON] . Відповідно до акту прийому передач реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 17\~195.51 гривень (а.с. 32-79). До суду стороною позивача надано виписку заборгованості [PERSON] у зв`язку з невиконання ним кредитних зобов`язань розмір заборгованості станом на 12.03.2025 року становить 17\~195.51 гривень, яка складається з 6\~735.40 грн\~заборгованість по тілу кредиту; 10\~460.11 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 25). Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3\~статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті\~12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Ураховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн., що підтверджені наявною квитанцією про сплату судового збору (а.с. 81). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої\~статті 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії договору від 10.03.2025 року за № 10/03/25-02 (а.с.23-24), додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги по справам про надання допомоги про стягнення заборгованості за кредитними договором, зокрема № 714056031 від 20.07.2021 року боржник [PERSON] (а.с. 12-13), акт прийому передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року на загальну суму 7000 гривень (а.с. 14). У постанові\~об`єднаної\~палати Касаційного\~господарського суду\~у складі\~Верховного Суду\~від 03\~жовтня 2019\~року у\~справі №\~922/445/19 містяться висновки: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої,\~так і тієї, що лише підлягає сплаті(буде сплачена)\~відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено». Аналогічні позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 . При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, відсутність клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про повне задоволення вимог ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved