Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Мастило Ю.І., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 21.08.2025 (зареєстровано 22.08.2025), в якій просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Високопільського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №28. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 01.09.2015 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Високопільського районного управління юстиції у Херсонській області. Спільних дітей подружжя не має. Подружнє життя у сторін не склалося у зв`язку з виникненням обставин, обумовлених неприязними стосунками між ними, втратою почуттів любові та взаємоповаги, що в кінцевому підсумку призвело до остаточного припинення стосунків між ними з 2016 року. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на вищенаведене, [PERSON] не вбачає сенсу у подальшому існуванні шлюбу із [PERSON] , що має формальний характер та підлягає офіційному розірванню. Доцільності у наданні строку на примирення не вбачає, оскільки подальшого сенсу підтримувати стосунки для нього немає. Ухвалою суду від 05.09.2025 позовну заяву залишено без руху. На її виконання 08.09.2025 представником позивача подано заяву шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Ухвалою суду від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони про свою участь в судовому засіданні не заявили, будучи повідомленими належним чином у встановленому законом порядку. Згідно з клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Мастила Ю.І., поданим шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», останній просив розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та його представника проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Високопільського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №28, що підтверджується електронною копією актового запису про шлюб, сгенерованою через Єдиний портал державних послуг «ДІЯ». Після державної реєстрації шлюбу подружжя свої дошлюбні прізвища не змінювало. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Як вказував позивач, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені з 2016 року, спільного господарства вони не ведуть, мешкають окремо. Не маючи наміру та бажання зберегти шлюб на майбутнє, позивач просить його розірвати. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності\~шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 пп. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у порядку ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через представника, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надала, клопотань про надання строку на примирення не заявляла. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, тривалості припинення сторонами стосунків, відсутності у них спільних неповнолітніх дітей, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, обставин, які б свідчили про можливість збереження шлюбу на майбутнє не встановлено, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Інші процесуальні витрати у справі відсутні.

Outcome: approved