Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 189390 від 16 жовтня 2020 року в розмірі 36 161,30 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 423,00 грн та витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 5\~000,00 грн \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач вказує, що 16 жовтня 2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] укладено договір позики № 189390, у відповідності до якого позивач надав відповідачу позику в сумі 7 000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору. Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором позики в розмірі 36\~161,30 грн. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений судом належним чином. У прохальній частині позовної заяви представник позивача Рудзей Ю.В. просив провести розгляд даної справи без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у наданій суду заяві позовні вимоги визнала повністю та просила зменшити розмір витрат за надання професійної правничої допомоги до 2\~000,00 грн, справу просила розглянути без її участі. \~ \~ \~ \~За відсутності сторін суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~16 жовтня 2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»» та [PERSON] укладено договір позики № 189390, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7\~000,00 грн. із строком повернення позики (термін платежу) 14 листопада 2020 року, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором fv7ffv2g відповідача. За цим договором позикодавець надав позичальнику позику, а відповідач зобов`язалася повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору. Визначено строк дії договору - до повного виконання позичальником зобов`язань за договором (а.с. 9-12). Водночас 16 жовтня 2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] узгоджено графік платежів до договору позики № 189390 від 16 жовтня 2020 року (а.с. 13). Окрім того, 16 жовтня 2020 року [PERSON] підписала паспорт позики (а.с. 20-22). За повідомленням ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» № 189390 від 01 вересня 2025 року це товариство на підставі договору № 04/08-17\~ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04 серпня 2017 року надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. У результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», 16 жовтня 2020 року ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] було успішно перераховано грошові кошти в сумі 7\~000,00 грн, номер транзакції в системі: 1275441661, номер операції: 284285995 (а.с. 16 (на звороті)). Окрім того, в якості доказу позивач надав суду витяг з договору № 04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів від 04 серпня 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» та ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» (а.с. 15 (на звороті) - 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 189390 від 16 жовтня 2020 року відповідач має заборгованість за період з 16 жовтня 2020 року по 31 липня 2025 року в сумі 36\~161,30 грн, що складається із суми простроченої позики - 7 000,00 грн, суми прострочених процентів - 104,30 грн, суми прострочених комісій - 29\~057,00 (а.с. 7-8). Договір позики був укладений в електронному вигляді у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Згідно з ч. 2\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~ Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право позикодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за користування позикою. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Отже, підписавши договір позики № 189390 від 16 жовтня 2020 року, [PERSON] добровільно погодила його умови, взяла на себе відповідні зобов`язання. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики у неї утворилась заборгованість, яка, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 31 липня 2025 року становить 36\~161,30 грн. та визнається відповідачем. \~ \~ \~ \~Суд, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача наявну заборгованість за договором позики. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 5 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» надало копії таких документів: договір про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року (а.с. 17 (на звороті) - 18); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 00139 (а.с. 18 (на звороті)); акт № 847 наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року (а.с. 14). \~ \~ \~ \~У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У постанові від 19\~ лютого 2020 року в справі №\~755/9215/15-ц (провадження №\~14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.\~ \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4\~ст. 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі \~ст.\~41\~ Конвенції про захист прав людини\~і основоположних\~свобод \~1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідач просила зменшити суму відшкодування витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з 5 000,00 грн до 2\~000,00 грн. Враховуючи клопотання відповідача про зменшення суми витрат, які підлягають до стягнення за надання професійної правничої допомоги, з огляду на характер правовідносин у цій справі, яка є малозначною, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн, оскільки витрати саме на вказану суму є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до положень ст. 142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1 211,20 грн. На \~підставі\~ 509,\~626,\~ 627,\~ 628,\~634,\~1054,\~ 1046,\~1048ЦК України, ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved