Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,заінтересована особа Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, у якій заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва [NUMBER] про право на спадщину за заповітом, виданого 02 серпня 2001 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ А, А1, а, а1 житловою площею 11,9 кв.м., сарая літ.І, вбиральні літ.Е, колодязя літ.К, огорожі №1-2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом, виданого 02 серпня 2001 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А., зареєстровано в реєстрі №2-1447. При видачі даного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом було допущено помилку у написанні прізвища спадкоємця, а саме замість правильного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №672623 від 30.05.2003 року, в КП «КМБТІ» зареєстроване нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва [NUMBER] від 02.08.2001 про право на спадщину, яке видане Першою кременчуцькою держконторою р.№2-1447, власник [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 22 лютого 2000 року, що посвідчує особу заявника, прізвище українською мовою вказано « [PERSON] », російською - « [PERSON] ». Згідно Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Кременчуцькою об`єднаною державною податковою інспекцією 17.07.1998, заявнику [PERSON] 28.11.1996 присвоєно та зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб ідентифікаційний номер [NUMBER] . З метою усунути допущену у правовстановлюючому документі помилку заявник звернувся з заявою Полтавського обласного державного нотаріального архіву. У відповідь [PERSON] отримав лист № 1523/01-11 від 22.07.2025 згідно якого заявнику відмовлено у виправленні помилки у Свідоцтві про права власності на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю на це правових підстав. При цьому повідомлено, що у разі якщо допущені помилки можуть бути виправлені нотаріусом, такі виправлення здійснюються лише тим нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію. Інший нотаріус Не вправі усувати недоліки такого нотаріального акту. З аналогічною заявою [PERSON] звенувсся до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, однак у відповідь отримав відмову державного нотаріуса Ющенко Вікторії Миколаївни (вих. № 2161/01-16 від 22.09.2025). Відмова нотаріуса аргументована тим, що всі наряди документів нотаріального діловодства до 2007 року включно, у тому числі наряди спадкових справ за 2001 рік, були передані на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву у відповідності до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції №3253/25 від 22.12.2010 року (зі змінами). Нотаріус позбавлена можливості внести зміни у Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданому [PERSON] . Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/728-а від 23.04.2025 українські записи прізвища [PERSON] (паспорт) та [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за заповітом: витяг про реєстрацію права власності) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах є ідентичними. Розбіжності між записами прізвища українською мовою виникли внаслідок фіксації його фонетичних варіантів при міжмовному перетворені, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. У зв`язку з відсутністю можливості внести виправлення в правовстановлюючий документ нотаріусом який видав нотаріальний акт, заявник змушений звернутися до суду з цією заявою. Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва [NUMBER] про право на спадщину за заповітом, виданого 02 серпня 2001 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А., є необхідним оскільки невірне зазначення його прізвища у цьому документі перешкоджає йому у праві на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Іншої можливості встановити факт належності заявнику зазначеного свідоцтва немає. Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.10.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] , його представник адвокат Лучко О.С. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, згідно якої просили справу розглядати без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої\~особиПершої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутності представника нотаріальної контори та винести рішення на розсуд суду. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі заявника та заінтересованої особи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Розглянувши заяву, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як достовірно\~встановлено в\~судовому засіданні\~та зокрема\~підтверджується свідоцтвомправо\~на спадщину\~за заповітом,\~ посвідченого 02 серпня 2001 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-1447, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №672623 від 30.05.2003, заявник на підставі заповіту, посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 16 лютого 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №5-599, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , набув у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ А, А1, а, а1 житловою площею 11,9 кв.м., сарая літ.І, вбиральні літ.Е, колодязя літ.К, огорожі №1-2, при цьому прізвище заявника у свідоцтві було зазначено як « [PERSON] ». Заявник [PERSON] \~16.07.2025\~звернувся до\~Полтавського обласного\~державного нотаріального\~архіву \~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції \~ із\~заявою про\~внесення виправлень\~у свідоцтво\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~ посвідченого 02 серпня 2001 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А.. Листом від 22.07.2025 за вих. №1523/01-11 Полтавський обласний державний нотаріальний архів Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено у виправленні помилки у Свідоцтві про права власності на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю на це правових підстав. При цьому повідомлено, що у разі якщо допущені помилки можуть бути виправлені нотаріусом, такі виправлення здійснюються лише тим нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію. Інший нотаріус Не вправі усувати недоліки такого нотаріального акту. Заявник [PERSON] \~звернувся до Першої\~Кременчуцької державної\~нотаріальної конториіз\~заявою про\~внесення виправлень\~у свідоцтво\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~ посвідченого 02\~серпня 2001\~року державним\~нотаріусом Першої\~кременчуцької державної\~нотаріальної контори\~Тереховою О.А.,\~а саме\~виправити його\~ прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Листом від\~22.09.2025\~за вих.\~№2161/01-11\~до Першою\~Кременчуцькою державною\~нотаріальною контороюзаявнику відмовлено у внесені відповідних виправлено. Відмова нотаріуса аргументована тим, що всі наряди документів нотаріального діловодства до 2007 року включно, у тому числі наряди спадкових справ за 2001 рік, були передані на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву у відповідності до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції №3253/25 від 22.12.2010 року (зі змінами). Нотаріус позбавлена можливості внести зміни у Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданому [PERSON] . Як вбачається з свідоцтваправо\~на спадщину\~за заповітом,\~ посвідченого 02 серпня 2001 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А., зареєстрованого в реєстрі за №2-1447, АЕВ №559328, спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі заповіту, посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 16 лютого 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №5-599, є [PERSON] , що мешкає [ADDRESS] . Як вбачається\~з належного\~заявнику паспорта\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданого 22\~лютого 2000\~року,\~в графівідомості про місце проживання заявника [PERSON] , останній до 14.08.2003 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 14.08.2003 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також паспорті маються записи які зроблені російською мовою та прізвище заявника зазначено російською мовою як « [PERSON] ». Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/728-а від 23.04.2025, українські записи прізвища [PERSON] (паспорт) та [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за заповітом: витяг про реєстрацію права власності) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах є ідентичними. Розбіжності між записами прізвища українською мовою виникли внаслідок фіксації його фонетичних варіантів при міжмовному перетворені, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Приймаючи до уваги вищевикладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що свідоцтвоправо\~на спадщину\~за заповітом,\~ посвідченого 02\~серпня 2001\~року державним\~нотаріусом Першої\~кременчуцької державної\~нотаріальної контори\~Тереховою О.А.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2-1447, належить заявнику [PERSON] та встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для розпорядження належним йому майном. Заінтересованою особою не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved