Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») в особі \~директора Сердійчук\~ Я.\~ Я.\~ звернулася\~ до\~ суду\~ з\~ позовною\~ заявою\~ до\~ відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що \~31 липня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (далі ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та відповідач уклали Договір № 80417 (далі Договір, Кредитний договір). Відповідно до умов Договору типом кредиту є кредитна лінія, кредит надається з метою задоволення потреб позичальника окремими траншами. Зазначає, що перший транш позичальнику в сумі 17334 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника. Відсотки за користування першим траншем нараховуються за ставкою 260% річних, строк кредитування складає 168 днів. Вказує, що 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 80417. Зазначає, що відповідачем заборгованість за Договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 21052 грн, з яких: 13571,02 грн заборгованість за тілом кредиту та 6779,98 грн заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги. Ураховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 80417 від 31 липня 2021 року в розмірі 21052 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області від 25 квітня 2025 року відповідач [PERSON] 03 вересня 2021 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Будь-які інші дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідача у суду відсутні. Про день та час розгляду справи відповідач [PERSON] повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання поштових відправлень та відповідно до вимог п. 10 ст. 187\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) шляхом опублікування оголошень на офіційному вебпорталі судової влади України. Будь-яких заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2025 року вказану цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Гармай І. Т. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09 вересня 2025 року відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 вересня 2025 року задоволено заяву представника позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судом на офіційному вебсайті судової влади України розміщувались оголошення про виклик відповідача в судові засідання на 15 год 00 хв 30 вересня 2025 року, на 11 год 00 хв 30 жовтня 2025 року та на 14 год 30 хв 20 листопада 2025 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 30 липня 2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» з заявою на видачу кредиту № 100297778 в якій просив ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» на підставі договору встановити ліміт кредитної лінії в сумі 72890 грн та видати йому перший транш кредиту в розмірі 17334 грн під час її підписання на умовах, вказаних в п. 5 цієї Заяви та Кредитного договору. В заяві вказав персональні дані та підписав власноручним підписом. 31 липня 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 80417. Відповідно до п. 2.1 Договору типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії 72890 грн. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі окремими траншами (п. 2.2. Договору). Перший транш в сумі 17334 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 13000,50 грн на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] ; у розмірі 4333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.2 Договору). Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 260 % річних (п. 2.3 Договору). Комісія за надання першого траншу складає 4333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 25% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2 індивідуальної частини (п. 2.5 Договору) Знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 100 грн. (п. 2.4 Договору). Строк, на який надається перший транш, складає 168 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється графіком платежів періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем 1 раз на два тижні. (п. 2.6.1 Договору). Загальний строк кредитування за цим Договором складає 1098 днів (п. 2.6. Договору). Загальні витрати за першим траншем складають: 13206 грн (п. 2.7.1. Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем складає 5162,43% річних (п. 2.8.1. Договору). Орієнтовна загальна вартість першого траншу для позичальника складає 30540 грн (п. 2.8.1. Договору). Вищезазначені умови укладеного договору передбачені також паспортом споживчого кредиту. ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 13000,50 грн на рахунок № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № CRD_322786 від 31 липня 2021 року. Згідно картки обліку виконання договору наданою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», заборгованість відповідача становить 21052 грн. 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладений Договір факторингу № 28012025. Відповідно до п. 1.1, 1.2 вказаного договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» грошові вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заміняє ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. До ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» переходять права ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» як первісного кредитора за кредитними договорами (договорами про надання споживчого кредиту) в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до Реєстру боржників для друку з Додатку № 1 до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 80417 від 31 липня 2021 року становить 21052 грн. Згідно з наданим ТОВ «ФАКТОРИНГ\~ПАРТНЕРС» розрахунком, заборгованість відповідача станом на 03 квітня 2025 року становить 21052 грн, з яких: 13571,02 грн заборгованість по тілу кредиту, 6779,98 грн - заборгованість за відсотками, 701 грн - комісія. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань за Договором № 80417 від 31 липня 2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор узобов`язанніможе бутизамінений іншоюособою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 31 липня 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 80417. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 17334 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 168 днів, процентна ставка - 260 % річних, одноразова комісія в розмірі 25%). Первісний кредитор ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» згідно Договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року. Відтак, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за укладеним Договором про споживчий кредит № 80417 від 31 липня 2021 року. Ураховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні на рахунки попереднього кредитора, всупереч ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~не надав, суд доходить переконання, що позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 80417 від 31 липня 2021 року в розмірі 21052 грн, з яких: 13571,02 грн заборгованість по тілу кредиту, 6779,98 грн - заборгованість за відсотками, 701 грн заборгованість за комісією. Розподіл між сторонами судових витрат. Щодо стягнення судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України). Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно дозаконудосудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та адвокатським об`днанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС"; прайс-лист АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС", затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року; заявку на надання юридичної допомоги № 60 від 01 березня 2025 року; витяг з акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, згідно з якими АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надало правову допомогу ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором № 80417 на загальну суму 13000 грн. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу відповідачем суду не подавалося. Ураховуючи вищенаведене з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» необхідно стягнути 13000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved