Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року та за договором №667762 про надання споживчого кредиту від 26 липня 2021 року, в загальному розмірі 148654,23 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 14 листопада 2021 року відповідачка уклала з ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» договір №3565400647-148212, а 26 липня 2021 року - з ТОВ «Слон Кредит» договір №667762. Договір №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року був укладений шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті із введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором для підписання електронного договору, а також зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» у подальшому перерахувало грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до умов договору позики, кошти надавалися відповідачці строком на 20 діб, тобто з 14 листопада 2021 року по 4 грудня 2021 року. Плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. Графік розрахунку, що міститься в Додатку №1 до цього договору, є невід`ємною його частиною. Що стосується договору №667762 від 26 липня 2021 року, то цей договір укладався в письмовій формі та сторонами було узгоджено істотні умови, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 62500,00 грн, строк кредиту - 1096 днів з кінцевим терміном повернення 26 липня 2024 року. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного умовами договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. 07 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року, укладеним з [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору № 28-08/25 від 28 серпня 2025 року. Крім того, 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та позивачем укладеного договір №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь позивача право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №667762 від 26 липня 2021 року, укладеним з [PERSON] . Позивач вказує, що відповідачка не виконала умови кредитних договорів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 148654,23 грн, з яких: за договором №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року в сумі 13774,00 грн (3000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 10774,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги); за договором №667762 від 26 липня 2021 року в сумі 134880,23 грн (50992,77 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 83887,46 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги). Заборгованість не погашена ні на рахунок первісних кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договорами в загальному розмірі 148654,23 грн, а також 2422,40 грн судового збору та 25000,00 грн витрат на правничу допомогу (а.с.1-6). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 2 жовтня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов. Відповідачка правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотання про\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні з\~повідомленням сторін\~до суду\~не подала. Відповідачка була повідомлена про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( у тому числі сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді ( статті 205, 207 Кодексу ). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №\~732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №\~404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №\~127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі №\~234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис`є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №\~243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Судом установлено, що 14 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] був укладений договір позики №3565400647-148212 «Проста позика». Договір позики укладено в електронній формі шляхом прийняття пропозиції (оферти), що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики, шляхом заповнення заяви про надання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації реквізитів своєї банківської карти, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 зазначив, що без отримання sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 виснував, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Як слідує з матеріалів справи договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п. 10 цього договору, має юридичну силу власноручного підпису (п. 9.3). За умовами вказаного договору товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором (п. 2.1 договору). Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту) - 3000,00 грн (п. 2.2 договору). Строк користування кредитними коштами складає 20 днів та починається з 14 листопада 2021 року та закінчується 4 грудня 2021 року (включно) (п. 2.3 договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до цього договору) ( п.2.5 договору). Плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок Товариства( п.2.7 договору). Кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений в розділі 10 (реквізити сторін) цього договору (п. 3.2 договору). Позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом згідно Графіків розрахунків (п.3.8 договору). Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок погашення кредиту та сплати процентів та/чи інших, пов`язаних із цим договором платежів, менша розміру вказаного у Графіку розрахунків (Додаток № 1 до цього Договору), то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Погашення заборгованості, якщо інше не передбачено цим договором, здійснюється позичальником в наступній черговості: прострочена заборгованість за кредитом та прострочені проценти за користування кредитом; заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом; неустойка та інші платежі відповідно до цього договору (п.п. 3.9-3.10 кредитного договору). Сторони домовились, що у випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати(п. 3.16 кредитного договору). За користування, наданими за цим договором, грошовими коштами у строк п.п. 2.3. цього договору встановлюється процентна ставка у розмірі 702% передбачений річних (або 1.95% за 1 (один) день користування грошовими коштами)(п.9.13 кредитного договору). Сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ITC та/чи на адресу електронної пошти позичальника(п.9.6 кредитного договору). Всі додаткові договори та додатки, у тому числі графік розрахунків додаток № 1 до цього договору, контактні особи додаток №2 до цього договору є його невід`ємною частиною (п.9.18 кредитного договору). Додаток №1 до договору позики №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року містить графік розрахунків в якому зазначено: дата видачі/дата платежу з 14 листопада по 4 грудня 2021 року, кількість днів у розрахунковому періоді 20, чиста сума кредиту 3000,00 грн, проценти за користування кредитом 1180,00 грн, загальна вартість кредиту 4180,00 грн, реальна річна процентна ставка 42460,26% (а.с.35 на звороті). Відповідачка також ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше. 14 листопада 2021 року відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід». Зі змісту останнього слідує, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-130 від 25 травня 2021 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ «ПрофітГід» 14 листопада 2021 року о 19:42:29 було здійснено переказ грошових коштів від платника ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» на рахунок оримувача [NUMBER] Privat Bank в сумі 3000,00 грн, номер транзакції 33691-17476-63623, код авторизації 669955, код RRN 003014185163, призначення переказу «Переказ для позики 3565400647-148212. 07 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Коллект Центр», а останній набув право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором позики, укладеним з [PERSON] . Відповідно до п. 5.2 цього договору, права вимоги за цими договором вважаються відступленими (переданими) кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток №2) (додаток №4). З моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору прав вимоги новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. До нового кредитора переходять права кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів та комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (п.5.4 договорів). 07 березня 2023 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників. За Реєстром боржників ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги за договором позики №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року, укладеним з [PERSON] , на суму 4180,00 грн, з яких: 3000,00 грн - залишок по тілу кредиту, 1180,00 грн залишок по базовим відсоткам. 28 серпня 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс», а останній набув право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором позики, укладеним з [PERSON] . Відповідно до п. 5.2 цього договору, права вимоги за цими договором вважаються відступленими (переданими) кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток №2) (додаток №4). З моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору прав вимоги новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. До нового кредитора переходять права кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів та комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (п.5.4 договорів). 28 серпня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників. За Реєстром боржників ТОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги за договором позики №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року, укладеним з [PERSON] , на суму 13774,00 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10774,00 грн сума заборгованості за основними процентами. Крім того, 26 липня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №667762 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 62500,00 грн на споживчі (особисті) потреби, строком на 1096 днів з кінцевим терміном повернення 26 липня 2024 року включно. Детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.5 кредитного договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 189,66% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 187992,99 грн (п.1.7-1.8 кредитного договору). Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (1.10 кредитного договору). Підписуючи цей договір, відповідач підтвердила, що перед укладенням цього договору їй було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Також, вона ознайомлена з усіма умовами Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на веб-сайті та затверджені наказом №06-КД від 26 жовтня 2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.9.8 кредитного договору). Згідно п. 1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання); - у розмірі 50000,00 грн на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] в АТ «Таскомбанк», код банку 339500, призначення платежу: UA963395002620301041836000001, кредитний договір №667762 від 26 липня 2021 року, [PERSON] (3565400647 або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані якої споживач надав товариству в будб-який спосіб; у розмірі 12500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5.договору (п.2.1 договору). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладення договору, а у наступні календарні дні графік платежів не підлягає коригування, строк кредиту в днях зменшується, а кінцевий термін повернення залишається незмінним. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п.2.1. договору (п.2.4 кредитного договору). Згідно з п. 3.1 кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення. Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п.3.4-3.5 кредитного договору). Згідно п. 5.1 -5.2 кредитного договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на веб-сайті поточні рахунки товариства в національній грошовій одиниці України гривні. Споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: - прострочені зобов`язання по процентам; - прострочені зобов`язання по кредиту. У другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для й повного погашення, повинно здійснюватися у такій черговості: - строкові зобов`язання по процентам; - строкові зобов`язання по кредиту. У третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором (п. 5.3 кредитного договору). Відповідно до п. 9.12 кредитного договору, всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 6.3-6.4 кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 518,75 гривень за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення споживачем зобов`язань за цим договором, обмежуються сумою визначеною, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Додаток №1 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за умов виконання відповідачем своїх зобов`язань на умовах та в строк передбачений договором (графіком платежів). Позичальник також підписала паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше. Наведені обставини свідчить про те, що сторонами кредитного договору під час його укладення було досягнуто згоди з усіх істотних його умов. Факт перерахування відповідачці коштів в розмірі 50000,00 грн на виконання умов договору позики підтверджується копією платіжного доручення АТ КБ «Приватбанк» №6775 від 26 липня 2021 року. 31 січня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір надання послги з факторингу №31012025, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №667762 від 26 липня 2021 року відступлено позивачу. Відповідно до 4.2.3 цього договору, право вимоги вважається відступленими (переданими) клієнтом та набутими (прийнятими) фактором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування передбачених розділом 6 договору. Згідно з п. 6.1 договору факторингу, фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 3167274,41 грн без ПДВ на банківський рахунок [NUMBER] в АТ «Універсал Банк», протягом 3 робочих днів від дати підписання договору. 31 січня 2025 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстр прав вимоги за договором факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року. Факт перерахунку коштів на виконання вимог договору факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року підтверджується копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів №0492440000 від 31 січня 2025 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №667762 від 26 липня 2021 року на суму 134880,23 грн, з яких: 48694,91 грн - сума заборгованість за кредитом, 2297,86 грн - сума заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, 83887,46 грн. сума заборгованості по відсоткам. Що стосується вищевказаних договорів факторингу та договору про відступлення права вимоги вони є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими доказами. Тобто ТОВ «Факторинг Партнерс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Щодо суми заборгованості та розрахунків заборгованості по вищевказаних кредитних договорам, то суд зазначає наступне. Так, за договором позики «Проста позика» №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року відповідно до розрахунку, складеного ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», станом на 7 березня 2023 року заборгованість становить 4180,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість по тілу, 1180,00 грн - заборгованість за відсотками. 07 березня 2023 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договором позики «Проста позика» №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року на загальну суму 4180,00 грн. Разом з тим, ТОВ «Коллект Центр» після відступлення право вимоги було здійснено нарахування відсотків за користування кредитними коштами на підставі договору позики №3565400647-148212 від 14 листопада 2022 року та п. 5.4 договору про відступлення права вимоги №07/03/23. Згідно з розрахунку, проведеного ТОВ «Коллект Центр», за вищевказаними кредитним договором загальна сума заборгованості складає 13774,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 1180,00 грн заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги; 9594,00 грн заборгованість по відсоткам нарахована ТОВ «Коллект Центр» в період часу з 4 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року (розрахунок здійснювався за відсотковою ставкою 3,9% денних на підставі п. 5.4 договору про відступлення права вимоги №07/03/23). Як слідує з цього розрахунку, відсотки, нараховані в межах строку користування кредитними коштами, становлять 1180,00 грн, а 9594,00 грн - це відсотки, нараховані відповідно до п. 5.4 договору про відступлення прав вимоги (як зазначено в самому розрахунку). Пунктом 3.19 договору позики передбачено порядок продовження строку надання кредиту. Однак у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що первинним кредитором та відповідачкою були вчинені дії щодо продовження строку надання кредиту, зокрема відсутні обставини, які б підтверджували акцептування ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відповідного звернення [PERSON] про врегулювання заборгованості; відсутні докази відсутності заборгованості, передбаченої п.п. 3.10.1 та 3.10.3 договору позики; а також докази внесення відповідачкою плати згідно з Тарифами товариства шляхом прийняття останнім такої оплати. Отже, нарахування відсотків в період часу з 4 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року суд оцінює з урахуванням пункту 9.6 договору, укладеного між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] , зважаючи, що саме вказаним договором врегульовані зобов`язання сторін договору позики та, зокрема визначений розмір процентів згідно ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до п. 9.6 договору позики сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч. 2 ст. 625 ЦК Україниу на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1404 % річних та підлягає сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ITC та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Отже, підставою для сплати процентів за користування кредитом, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі, передбаченому пунктом 9.6 договору, є подія відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами інформаційно-телекомунікаційної системи та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Однак, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу вимоги. Як вказувалося п. 9.6 договору позики передбачає нарахування процентів поза межами строку кредитування, що є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України в розмірі визначеному договором. Наразі позивач про стягнення процентів відповідно до ст. 625 ЦК України не звертався. Також, в розрахунку ТОВ «Коллект Центр» зазначає, що нарахування відстотків товариство здійснювало за відсотковою ставкою 3,9% денних, однак умови договору не містять умов щодо порядку розрахунку денної процентної ставки відповідно до п.9.6 договору або ж визначення річної кількості днів, які беруться до уваги при її визначені, а тому в суду відсутні підстави стверджувати про погодження сторонами такої денної процетної ставки. Отже, суд дійшов висновку, що обгрунтованою є заборгованість в розмірі 4180,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1180,00 грн - заборгованість за відсотками в межах строку користування. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за договором позики №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року в розмірі 4180,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість по тілу, 1180,00 грн - заборгованість за відсотками. Що стосується заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №667762 від 26 липня 2021 року, суд зазначає наступне. З розрахунку, складеного ТОВ «Слон Кредит», заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №667762 від 26 липня 2021 року станом на 5 березня 2025 року становить 134880,23 грн, з яких: 48694,91 грн заборгованість за кредитом, 2297,86 грн заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, яка враховується в тіло кредиту, 83887,46 грн заборгованість по відсотках. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведеного розрахунку не надала, як і власного контррозрахунку. При цьому суд звертає увагу, що розмір відсотків визначений відповідно до умов договорів в межах строку кредитування. Відповідач не виконала свого зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, платежів для погашення заборгованості не здійснила ні на рахунки первісного кредитора, ні на рахунок ТОВ «Факторинг Партнерс». Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань у неї наявна заборгованість. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитними договорами, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача. Отже, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: за договором позики «Проста позика» №3565400647-148212 від 14 листопада 2021 року у розмірі 4180,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість по тілу, 1180,00 грн - заборгованість за відсотками, за договором про надання споживчого кредиту №667762 від 26 липня 2021 року у розмірі 134880,23 грн, з яких: 50992,77 грн заборгованість за кредитом, 83887,46 грн. заборгованість по відсотках. Крім того, з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню 2266,06 грн судового збору (з урахуванням ставки понижуючого коефіцієнта). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положеньстатті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьоїстатті 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст.137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року в справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №\~826/841/17\~(провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial