Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулося ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~із позовною\~заявою, зареєстрованою через\~канцелярію суду\~19.08.2025,\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позивач просить: 1.Стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №5172949 від 26.09.2021 у розмірі 26957,50 грн. 2.Стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. 3.Стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 вересня 2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №5172949, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмір 4100 грн. 10 січня 2023 року право вимоги за кредитним договором №5172949 від 26 вересня 2021 року перейшло до ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконує та загальний розмір заборгованості за кредитним договором №5172949 [PERSON] перед ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» становить в розмірі 26957,50 грн, які слід стягнути з відповідача. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1683/25. 22 серпня 2025 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача\~ТзОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» усудове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить справу слухати у відсутності його представника, не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач не подав до суду відзиву. Суд, на підставі ст.280 ЦПК України, вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26 вересня 2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №5172949, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 4100 грн, строком на 30 днів. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Дані обставини підтверджуються копією договору про споживчий кредит №5172949 від 26.09.2021 (а.с.8-12), копією довідки про ідентифікацію (а.с.13). ТзОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4100 грн, що підтверджується довідкою ТзОВ «ФК «Елаєнс» (а.с.14). 10 січня 2023 року право вимоги за договором про споживчий кредит №5172949 від 26 вересня 2021 року перейшло до позивача ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Дані обставини підтверджуються копією договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с.19-26), копією акту зарахування зустрічних однорідним вимог від 28.02.2023 (а.с.30-31), копією акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с.32, 33), копією реєстром боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с.34-36, 37), копією договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 (а.с.38-46), копією платіжного доручення №321170001 від 14.01.2022 (а.с.47), копією акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 (а.с.48,49), копією форми реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 (а.с.50-53,54). Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Станом на 25.07.2025 заборгованість відповідача перед ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» складає 26957,50 грн. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією відомостей про щодення нарахування та погашення (а.с.15-16), розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 (а.с.17), розрахунком заборгованості наданої ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с.18). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяв на себе відповідач при укладені вищевказаного кредитного договору не виконано. Оскільки відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за договором про споживчий кредит №5172949 від 26.09.2021 в розмірі 26957,50 грн, як просить позивач ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у позовній заяві . Також відповідно\~до ч.ч.1,\~3\~ст.133\~ЦПК України судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Однак, позивачем на підтвердження витрат на правничу правову допомогу надано лише копію договору про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с.62-65). Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт понесення стороною позивача витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи суду не надано, а надання самої копії договору не є достатнім доказом фактичного понесення даних витрат в розмірі 13000 грн. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, зокрема складність даної справи, проаналізувавши обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг позивачу, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд, вважає, що відшкодуванню на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2000 грн, оскільки зазначений стороною позивача розмір не відповідає загальним засадам цивільного законодавства справедливості та розумності. Зазначений розмір судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та тривалості слухання справи у суді. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №367/6289/21. Також відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2422,40 гривень сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги платіжну інструкцію №0545940021 від 12.08.2025 про сплату позивачем судового збору (а.с.7). На підставі наведеного та

Outcome: approved