Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 09 березня 2023 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення коштів в порядку суброгації, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача майнову шкоду в розмірі 144\~000,00 грн. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 07 листопада 2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1693/19-Т/Дп/03 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Фольцваген», д.н. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 28 січня 2020 року, сталася ДТП за участю автомобіля «Фольцваген», д.н. [NUMBER] , та автомобіля марки «Мазда» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля марки «Мазда» д.н. [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/1713/20. У зв`язку з даною подією, відповідно до Звіту № Б30012001 від 30 січня 2020 р., вартість відновлювального ремонту склала 395 119,29 грн. На підставі умов договору ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» визнало дану подію страховим випадком відповідно до умов договору автомобіль визнано фізично знищеним. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 144 000,00 грн. з розрахунку: 300 000,00 (страхова сума) - 141 000,00 (вартість придатних залишків) 15 000,00 (франшиза) = 144 000,00 грн. Дана сума була виплачена шляхом перерахування на СТО в розмірі 138 750,00 грн. та 5250,00 грн. (шляхом зарахування суми, як несплаченого страхового платежу по договору). Таким чином не відшкодована частина заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 144 000,00 грн. Відповідач не погодившись з позовними вимогами, 02 липня 2025 року подав відзив, в якому зазначив, що в першу чергу слід зазначити те, що позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у їх задоволенні повністю. Так, станом на момент ДТП водій автомобіля «MAZDA-6» н/ [NUMBER] [PERSON] у порядку, визначеному п. 13.1 ст. 13 Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов?язкового страхування (цивільно-правової відповідальності), оскільки є учасником бойових дій відповідно до довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, відданої начальником управління Служби безпеки України від 04 лютого 2019 та посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] виданого 03 квітня 2019. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. 29 лютого 2020 після дорожньо-транспортної події на адресу МТСБ від водія автомобіля «MAZDA-6» н/з [NUMBER] [PERSON] згідно вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було направлено повідомлення про ДТП. Разом із повідомленням про ДТП було направлено копії документів, згідно порядку вищезазначеного закону. В копіях документів мітиться посвідчення учасника бойових дій від 03 квітня 2019 року. Таким чином, виходячи з того що на момент ДТП він у порядку визначеному п. 13.1 ст. 13 Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був звільнений від обов?язкового страхування (цивільно-правової відповідальності) як учасник бойових дій, відповідно саме МТСБУ в порядку визначеним законодавством повинно було перерахувати грошові кошти ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» за спричинений матеріальний збиток [PERSON] , якій перейшло право вимоги, що у свою чергу є суброгацією. Позивач передчасно звернувся до суду з відповідним позовом до нього, який має статус учасника бойових дій, а тому останній звільнений від обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, у зв?язку з чим відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди здійснюється саме МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. 29 вересня 2025 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 09 березня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.37). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.39-40). До суду 29 березня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 39-40). Ухвалою судді від 29 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення коштів в порядку суброгації. (а.с.41-42). 17\~липня 2023\~року ухвалено\~заочне рішення\~суду,\~яким позов\~Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Арсенал\~Страхування» до\~ [PERSON] про\~стягнення коштів\~в порядку\~суброгації задоволено.\~Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ЄДРПОУ 33908322) завдані збитки у розмірі 144 000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ЄДРПОУ 33908322) понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. (а.с.60-66). 04 червня 2025 року від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. (а.с.92-106). Ухвалою суду від 23 червня 2025 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду. (а.с.146). 02 липня 2025 року представником відповідача подано клопотання про залучення третьої особи. (а.с.159-163). Відповідно до протоколу судового засідання від 16 вересня 2025 року суд в судовому засіданні, на місці ухвалив задовольнити клопотання про залучення третьої особи. (а.с.192-193). Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. (а.с.187-189). 18 листопада 2025 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. 14 листопада 2025 року надійшла заява від представника третьої особи, про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Фактичні обставини встановленні судом [PERSON] 28 січня 2020 року о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Мазда», д/н [NUMBER] рухався в районі електроопори № 388 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху справа наліво та розвороті не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», / [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який наближався позаду в попутному напрямку. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року, відповідача [PERSON] визнано винним у адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. (а.с.32). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до договору добровільного страхування наземного транспорту (автомобіля «Фольцваген», д.н. [NUMBER] ) № 1693/19-Т/Дп/03 цивільно правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування».(а.с.4-9). Відповідно до звіту про матеріальний збиток №Б30012001, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Фольцваген», д.н. [NUMBER] складає 307\~366,74 грн. (а.с.17-30). Згідно до страхового акту №006.00959720-1 сума регресних вимог складає 144\~000,00 грн. (а.с.11). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування сума несплаченого страхового платежу складає 5\~250,00 грн. (а.с.10), а вартість придатних залишків транспортного засобу складає 141\~000,00 грн., що узгоджується із пропозицією «AUDATEX». (а.с.30). ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило [PERSON] 138\~750,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10859765 (а.с.31). Відповідно до витягу з центральної бази даних МТСБУ від 28 січня 2020 року [PERSON] не застрахував свою цивільно правову відповідальність. (а.с.33). Відповідачем до позовної заяви долучено відповідь від МТСБУ, відповідно до якої, останні повідомляють, що не отримували від ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернення щодо ДТП, яка мала місце 28 січня 2020 року. (а.с.180). В матеріалах справи міститься довідка про участь [PERSON] у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення від 04 лютого 2019 року та посвідчення учасника бойових дій від 03 квітня 2019 року. (а.с.116-117). Відповідач направляв до МТСБУ повідомлення про ДТП та долучав усі необхідні документи 29 січня 2020 року. (а.с.122-137). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. З огляду на Офіційне тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 див. в Рішенні Конституційного Суду\~№ 7-рп/2014 від 23.12.2014, аналіз положень\~статті 13\~Закону № 1961 вказує на те, що однією з обов`язкових умов відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є особи, зазначені в її пункті 13.2, є керування транспортним засобом, який належить особам на праві власності, тоді як для осіб, наведених у пункті 13.1 вказаної статті, такою умовою є керування транспортним засобом, який належить учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі. У\~Законі України № 1961 IV\~передбачено особливості його застосування у випадках заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортних пригод, винуватцями яких є окремі категорії громадян, та обов`язкові умови, за наявності яких певні категорії фізичних осіб вважаються такими, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, а Моторне бюро, відповідно, зобов`язане відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих. Для учасників бойових дій та інвалідів війни, що визначені законом, інвалідів I групи умовою їх страхування є особисте керування належними їм транспортними засобами, а для інвалідів I групи - також і керування належними їм транспортними засобами іншою особою в їх присутності. Отже, особи, наведені у пункті 13.1\~статті 13 Закону України № 1961 IV, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а потерпілі особи мають право на відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені у цьому пункті особи, за рахунок коштів Моторного бюро із фонду захисту потерпілих. З огляду на вказане, у разі якщо водій, як винуватець у дорожньо-транспортній пригоді, є учасником бойових дій, останній звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і відшкодуванням збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ. Таким чином, оскільки відповідач, будучи учасником бойових дій, в момент ДТП керував транспортним засобом на законних підставах, у нього відсутній обов`язок відшкодовувати майнову шкоду, завдану потерпілому, оскільки відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначена особа, проводить МТСБУ. Подібні правові висновки щодо звільнення учасників бойових дій від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України на підставі п. 13.1\~ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~наведено в постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 521/6088/16-ц (провадження № 61-17101св18) та від 21 листопада 2018 року у справі № 336/851/17 (провадження № 61-25433св18). В матеріалах справи наявні докази, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідач був учасником бойових дій, відповідно був звільнений від страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі вищенаведених норм закону та встановлених під час розгляду справи обставин, суд доходить висновку, що позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» передчасно звернувся до суду з відповідним позовом до [PERSON] , оскільки у даному випадку покладення основного обов`язку з відшкодування шкоди з МТСБУ на відповідача, який має статус учасника бойових дій, суперечить положенням\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим,\~статтею 1194 ЦК України\~встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, [PERSON] може виступати як співвідповідач у такій справі лише у тому випадку, коли розмір заподіяної ним шкоди перевищує ліміт страхової виплати МТСБУ, оскільки у нього виникне необхідність доплатити різницю між розміром такої шкоди і страховою виплатою для повного відшкодування майнової шкоди. Вказане свідчить, що позивач не залучив до участі у справі МТСБУ, на яке відповідно до ст.\~13,\~41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~покладено першочерговий обов`язок з відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON] (учасник бойових дій), що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, на що неодноразово вказував Верховний Суд. Так, у постанові від 14 серпня 2024 року по справі № 520/2056/15-ц Верховний Суд зазначив, що у разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19, від 21 листопада 2022 року у справі № 754/16978/21. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 642/3933/23). Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та відмову у задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку суброгації. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed