Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

01.08.2025 позивачка звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вищезазначеною позовною заявою. 08.08.2025 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області матеріали справи за вказаним позовом вирішено передати до Літинського районного суду Вінницької області за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 22). 02.09.2025 вказані матеріали надійшли до Літинського районного суду Вінницької області (а.с. 23). Позивачка мотивує свій позов тим, що 23.02.2021 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їхній спільний із відповідачем син знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] відмовився надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача на утримання сина починаючи стягнення з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася подавши через канцелярію суду клопотання, відповідно до якого просила: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав до канцелярії суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутність. При ухваленні рішення просив врахувати аргументи та заперечення надані його представником через підсистему «Електронний суд» (а.с. 39). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, свідоцтвом про шлюб (а.с. 9) зазначається, що сторони уклали шлюб 23.02.2021. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10) сторони зазначені батьками [PERSON] , [INFO] . 05.11.2024 рішенням Літинського районного суду Вінницької області розірвано шлюб між сторонами (а.с. 14-15). Відповідно до акта Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, позивачкою під час звернення до суду не було надано копію довідки про зарахування до комунального закладу ДНЗ № 52 Вінницької міської ради № 67/05-01-02, хоча посилання на цю довідку міститься у матеріалах звернення до суду (а.с. 17). Одночасно вказана обставина не заперечується і відповідачем. Також, попри посилання відповідача у його заяві на наявність заперечень та аргументів (а.с. 39), суд не може їх врахувати, оскільки станом на момент ухвалення рішення вони до суду не надійшли та у матеріалах справи відсутні. Внаслідок цього суд не мав змоги перевірити й оцінити наведені факти та докази, а тому не може посилатись на ці твердження при формуванні рішення. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, дружини, непрацездатних батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved