Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~звернулось з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просили суд\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~22404,\~31\~грн.\~та понесені\~судові витрати. Позов мотивує тим, що 22 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №500/5102344-СК, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку та відповідно до умов якого відповідач отримав Кредитний ліміт, строк дії якого становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. 08.11.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно до Додатку №1 до договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників від 21.03.2024 до договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 22404, 31 гривень, з яких: 13261,01 гривень загальна заборгованість по тілу кредиту; 8543,30 гривень - загальна заборгованість за відсотками; 600,00 гривень пеня/штрафи. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання, повторно, не з`явився, хоча й належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення таких шляхом скерування ухвали про відкриття провадженняу справі від 14.03.2025, копії позовної заяви з доданими до неї документами, а також судової повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку на адресу місця реєстрації відповідача - [ADDRESS] рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №0610244031245 та №0610257966812 №067018950798, які повернулись на адресу суду з конвертами. Також, оголошення про виклик до суду відповідача [PERSON] завчасно розміщувались на офіційному веб-сайті Франківського районного суду м.Львова. Відповідач відзиву на позовну заяву, а також будь-яких інших клопотань до суду не подав. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Судом встановлено, що 22.08.2018 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №500/5102344-СК від 22.08.2018 року, підписанням якого останній акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. 08.11.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах божників. Згідно п. 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних AT «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від AT «Таскомбанк» до ТзОВ «ФК «ЄАПБ) відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку № 2 але не раніше здійснення оплати ТзОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТзОВ «ФК «ЄАПБ) стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від Клієнта до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Із змісту\~позову,\~та витягу\~з реєстру\~прав вимог\~до Договору\~факторингу №НІ/11/11-Ф\~від 08.11.2023\~року вбачається,\~що ТзОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№500/5102344-СК\~від 22.08.2018\~в сумі\~22404,31\~грн., 13261,01 гривень загальна заборгованість по тілу кредиту; 8543,30 гривень - загальна заборгованість за відсотками; 600,00 гривень пеня/штрафи. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Позивач підтвердив своє право вимоги за вищевказаними кредитнимм договорами. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексуу строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Відтак судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором №500/5102344-СК від 22.08.2018 року належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач [PERSON] не спростував належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довів факт виконання зобов`язань за кредитним договором. Частина 1 ст.13 та ч. 1 ст.81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача та вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт, що сторонами погоджено розмір встановленого кредитного ліміту, розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами, тому позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №500/5102344-СК від 22.08.2018 в сумі 22404, 31 гривень, з яких: 13261,01 гривень загальна заборгованість по тілу кредиту; 8543,30 гривень - загальна заборгованість за відсотками; 600,00 гривень пеня/штрафи. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved