Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 20 жовтня 2025 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області відмовлено у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2025 року призначено на 11 листопада 2025 року до розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. 15 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] - адвокатом Упадова Д.Д. подано клопотання про стягнення судових витрат у розмірі 5000 грн. Вимоги клопотання мотивовані тим, з метою отримання необхідної правничої допомоги між [PERSON] та Адвокатським Бюро «Упадова Д.Д.» укладено договір про надання правничої допомоги від 18 квітня 2025 року. Відповідно до п. 1.2. Договору, згідно домовленості сторін, предметом даного договору є надання Адвокатом правничої допомоги, необхідної Замовнику в межах судової справи №570/1596/25 розгляд якої здійснюється Рівненським районним судом Рівненської області, та оплата Замовником отриманих від Адвоката послуги правничої допомоги. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що строки та розмір гонорару Адвоката, який підлягає сплаті замовником, узгоджується сторонами окремо та підписується у формі додатків до цього Договору. Зазначає, що 18 квітня 2025 року між Герасимовичем С.О. та Адвокатським Бюро «Упадова Д.Д.» укладено Додаткову угоду №1 від 18 квітня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2025 року. Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди №1 від 18 квітня 2025 року, Адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах клієнта здійснити комплекс дій щодо консультування, складання процесуальних документів та представництва інтересів у суді загальної юрисдикції у справі №570/1596/25 за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення 48 102,98 грн. страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №1 від 18 квітня 2025 року, сторони погодили, що гонорар Адвоката за надання правничої допомоги становить фіксовану суму у розмірі не більше 5 000 грн. Остаточна загальна вартість послуг визначається у Актах про наданих послуг, які є невід`ємним додатком до Договору. Також зазначає, що 24 вересня 2025 року між [PERSON] та Адвокатським Бюро «Упадова Д.Д.» підписано Акт про приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) №1. Відповідно до пункту 1 Акту № 1 від 24.09.2025 року, Адвокатом надана Клієнту правова (правнича) допомога за Договором, в обсязі та на умовах, що погоджені Сторонами, яка відповідає вартості, встановленій в розмірі гонорару - 5 000 грн. Відповідно до пункту 2 Акту №1 від 24 вересня 2025 року, перелік правової (правничої) допомоги, що була надана Адвокатом, вказана у Звіті, який є додатком до даного Акту. Тож, на підтвердження вищевикладеного, до даної заяви додається Акт №1 приймання - передачі наданої правничої допомоги від 24 вересня 2025 року та Звіт № 1 до вказаного Акту із детальним описом та розрахунками наданої правничої допомоги в межах справи №570/1596/25 в загальному розмірі 5 000 грн. Даний розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню\~з відповідача\~у повному\~обсязі,\~так як\~дані витрати\~є фактичними,\~обґрунтованими та\~неминучими. 13 листопада 2025 через систему «Електронний суд» представником позивача Примою А.П. подано заперечення на заяву про винесення додаткового рішення по справі. Вимоги заяви мотивовані тим, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі № 570/1596/25 було відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 48 102,98 грн. У зв`язку з тим що у рішенні суду від 20.10.2025 року не було вирішено питання розподілу витрат на правничу допомогу адвоката, 03.11.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» було направлено заяву щодо винесення додаткового рішення суду щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, ніби-то понесені відповідачем у розмірі 5000,00 грн, зазначає, що витрати є завищеними та необґрунтованими, а відтак заперечують щодо їх стягнення. Вказує, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. А відтак просить відмовити представнику відповідача у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. У судові засідання 11 та 18 листопада 2025 року сторони не з`явилися. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, проаналізувавши аргументи представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено». Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: копію Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року, Акт №1 про приймання - передачі наданої правничої допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року, Акт Звіт №1 до Акту №1 про приймання - передачі наданої правничої допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року. У Звіті №1 деталізований перелік наданих послуг: аналіз позовної заяви із додатками, оцінка перспектив, визначення ризиків та формулювання правової позиції вартість 500 грн; написання та долучення до матеріалів справи через систему «Електронний суд» відзиву на позовну заяву в справі вартість 2500 грн; участь судових засіданнях в режимі відеоконференції через онлайн сервіс ВКЗ за допомогою власних технічних засобів 27 червня 2025 року та 24 вересня 2025 року. Судове засідання 24 вересня 2025 року, відкладено на 20 жовтня 2025 року, що підтверджується довідкою про відкладення. У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17. «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: копія Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року, Додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року, Акт №1 про приймання - передачі наданої правничої допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року, Звіт №1 до Акту №1 про приймання - передачі наданої правничої допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2024 року є достатньою підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Суд проаналізувавши Звіт №1, який містить деталізований перелік послуг: аналіз позовної заяви із додатками, оцінка перспектив, визначення ризиків та формулювання правової позиції вартість 500 грн; написання та долучення до матеріалів справи через систему «Електронний суд» відзиву на позовну заяву в справі вартість 2500 грн; участь судових засіданнях в режимі відеоконференції через онлайн сервіс ВКЗ за допомогою власних технічних засобів 27 червня 2025 року та 24 вересня 2025 року зазначає, що всі послуги за виключенням участі представника відповідача в судовому засіданні 24 вересня 2025 року, яке не відбулося та було відкладене на 20 жовтня 2025 року, слід вважати наданими. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 4000 грн, оскільки вони є реальними, необхідними та співмірними зі складністю справи й обсягом наданих представником відповідача послуг. Представник відповідача підготував відзив на позов, що потребувало аналізу матеріалів справи, правової позиції позивача та формування аргументованих заперечень, а також безпосередньо в судовому засіданні, в режимі ВКЗ надав пояснення по справі. Сума 4 000 грн не є завищеною та є пропорційною ціні позову 48 000 грн. Витрати документально підтверджені, безпосередньо пов`язані з розглядом справи та відповідають вимогам ст. 133, 137, 141 ЦПК України щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial