Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

02 липня 2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ковалик М.Ф., звернулася до суду з позовом до відповідача виконкому Покровської районної в місті ради, у якому просить визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири (з яких 1/2 частка після смерті матері [PERSON] та 1/4 частка після смерті батька [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м, що належала на праві спільної сумісної власності її матері [PERSON] та батьку [PERSON] ; визнати за нею право власності на не витребувану 1/4 частку вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батьки, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, в 2009 році придбали квартиру за вказаною вище адресою. В 2010 році шлюб між батьками був розірваний. [INFO] помер [PERSON] . 11 червня 2024 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй мано заповіла дочці [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги після смерті батьків є позивач та її брат [PERSON] , який на час смерті [PERSON] помер, проте підтверджуючих документів у позивача немає. За життя [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині після смерті батька на користь [PERSON] . Отже, позивач після смерті матері має право в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири, після смерті батька на 1/4 частку, а також на 1/4 частку квартири, від якої відмовився [PERSON] . Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з неможливістю встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцю на момент його смерті, після смерті спадкодавця та його дружини, спадщину в різних частках прийняли різні спадкоємці. За таких обставин позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину у позасудовому порядку і вимушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 03 липня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24 липня 2025 року, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 24 липня 2025 року підготовче засідання відкладено на 25 вересня 2025 року за клопотанням позивача у зв`язку із неявкою її представника. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року відкладено підготовче засідання на 30 жовтня 2025 року у зв`язку із витребуванням доказів за клопотанням представника позивача. 30 жовтня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 20 листопада 2025 року. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ковалик М.Ф. до суду не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила позов задовольнити. Від представника відповідача виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Симоненко О.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням зібраних доказів по справі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами. Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] (а.с. 32-34). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] , [PERSON] (а.с. 31). 13 жовтня 2009 року [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , придбала на підставі договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] (а.с. 11-14). 11 серпня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16). [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, та до майна померлого Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведено спадкову справу № 132/2015 (а.с. 85-138). Згідно з матеріалами спадкової справи № 132/2015 з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися: дочка [PERSON] (заява від 03.12.2015 про прийняття спадщини за законом), [PERSON] (заява від 16.02.2016 про прийняття спадщини за заповітом), [PERSON] (заява від 22.01.2016 про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку у спадщині). Державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області 17.06.2016 видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 часток земельної ділянки площею 6,8500 га, що належала померлому; на 1/8 частку вказаної земельної ділянки спадкоємцю на обов`язкову частку громадянину Російської Федерації [PERSON] свідоцтво про право на спадщину видано не було і запропоновано його представнику [PERSON] надати необхідні для оформлення права на спадщину документи. 11 червня 2024 року був складений заповіт, яким [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] , а у разі її смерті або неприйняття/відмови від спадщини [PERSON] (а.с. 18). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 19). Позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Болозенко Т.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері [PERSON] (а.с. 66 зворотній бік). Постановою приватного нотаріуса від 11 квітня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкове майно було набуте померлою за час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , і з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного із подружжя/колишнього подружжя ніхто із подружжя до дня їх смерті не звертався до нотаріальної контори, відтак, невідомо чи визначалися частки між подружжям в праві спільної сумісної власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, отже, і видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємиці за заповітом [PERSON] не вбачається можливим (а.с. 143). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Частинами першою та другою статті 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~ Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частинами 1, 3 статті 61\~ СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічна норма закріплена і в ст. 70 СК України, а саме, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.\~Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України\~ майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. \~У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вбачається з матеріалів справи, під час та після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] не виділяли свої частки в спільній сумісній власності на спірну квартиру, будь-які договори та домовленості до поділу майна подружжя також ними не укладалися. Таким чином, враховуючи зазначені вище норми закону, якими презюмується рівність часток співвласників у праві спільної власності, за відсутності встановлених судом обставин на підтвердження домовленості між співвласниками щодо визначення ними інших часток, суд приходить до висновку, що до спадкового майна входить: після смерті у 2015 році [PERSON] - 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] у 2024 році 1/2 частина цієї ж квартири, яка була придбана колишнім подружжям у зареєстрованому шлюбі. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 25, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до\~ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу\~спадщини входять\~усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. 1, 3\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як було встановлено, за життя [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] , отже позивач має право в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину спірної квартири, яка належала спадкодавцеві. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири, та за відсутності складеного спадкодавцем заповіту його діти [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування за законом на 1/4 частку квартири кожний. При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що [PERSON] відмовився від своєї частки на користь позивачку з огляду на наступне. 17 вересня 2015 року [PERSON] було складено заяву, оформлену нотаріально, в якій він доводить до відома нотаріуса, що відмовляється від спадкування від своєї частки на спадщину після смерті батька [PERSON] на користь його дочки [PERSON] (а.с. 29). Проте, за матеріалами спадкової справи № 132/2015 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] звернувся до нотаріуса із нотаріально оформленою заявою від 14 грудня 2015 року про прийняття спадщини і уповноважив відповідною нотаріально засвідченою довіреністю від 29.01.2016 [PERSON] прийняти спадщину та вести справи по її оформленню в його інтересах, у тому числі отримати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 86, 133). Отже, доводи позивача про відмову іншого спадкоємця від своєї частки у спадщині, яка залишилася після смерті батька, не знайшли свого підтвердження, оскільки більш пізньою заявою [PERSON] заявив про прийняття спадщини за законом, у тому числі на обов`язкову частку. Таким чином, частка [PERSON] у спадковому майні становить 1/2 після смерті матері, 1/4 після смерті батька. Позивач, яка є спадкоємцем за заповітом та за законом після померлих батьків, звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, від якої не відмовляється та бажає визнати за собою право власності на спадкове майно. З мотивованої постанови нотаріуса вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємиці за заповітом не вбачається можливим, оскільки неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті. Згідно роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно\~з постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~ у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням наведеного вище, з метою захисту прав позивача [PERSON] як спадкоємиці першої черги після смерті батьків, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] на 1/2 частку квартири та в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/4 частку квартири, в іншій частині позову про визнання за нею права власності на невитребувану іншим спадкоємцем [PERSON] 1/4 частку квартири після смерті батька відмовити через необґрунтованість заявленої вимоги.

Outcome: partial