Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес позика» в особі представника Лебідь К.В. звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] , якою просить стягнути з останньої на користь позивача суму заборгованості за Договором про надання кредиту № 507703-КС-001 від 18.08.2024 у розмірі 26 732,64 грн, а також суму судових витрат у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 18.08.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 507703-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 18.08.2024 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту № 507703-КС-001. 18.08.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання кредиту № 507703-КС-001, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6062, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 18.08.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 507703-КС-001, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачці [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,1466875 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати [PERSON] для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором про надання кредиту виконало та надало відповідачці [PERSON] грошові кошти в розмірі 8000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , вказану [PERSON] при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання, а лише частково сплатила кошти, розмір яких зазначено у розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 507703-КС-001, чим порушила свої зобов`язання, встановлені Договором. Відповідно до розрахунку за Договором про надання кредиту № 507703-КС-001, відповідачка [PERSON] на виконання умов Договору, здійснила часткову оплату на загальну суму 1730,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання Договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за Договором про надання кредиту. Зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у неї, станом на 22.06.2025, утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту № 507703-КС-001 у розмірі 26 732,64 грн, яка складається із: 8 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 886,54 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума заборгованості по штрафам; 846,10 грн - сума прострочених платежів за комісією. У зв`язку із зазначеним, представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості в розмірі 26 732,64 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачці направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідачки до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 18.08.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 507703-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання грошових коштів у кредит, плата за користування кредитом є фіксованою, встановлений графік платежів. Строк кредитування 24 тижні. Комісія за надання кредиту становить 1 200,00 грн, термін дії Договору до 02.02.2025. (а.с.23-60). Таким чином, 18.08.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 507703-КС-001, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Підписавши 18.08.2024 Договір про надання кредиту № 507703-КС-001, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Згідно із ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 Цивільного кодексу України). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачкою за Договором про надання кредиту № 507703-КС-001 від 18.08.2024 виконало у повному обсязі та надало їй кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Як вбачається з Підтвердження про здійснення переказу грошових коштів, 18.08.2024 о 15:01 годині ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку останньої, вказану нею при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. (а.с.61). Зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідачки [PERSON] № [NUMBER] 18.08.2024 в сумі 8 000,00 грн та користування кредитними коштами підтверджується, також інформаційним листом АТ КБ «ПриватБанк» та Випискою за договором за період з 18.08.2024 по 02.02.2025, які надані АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів. (а.с.111-117). Відповідачка [PERSON] не надавала своєчасно ТОВ «Бізнес позика» кредитні кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Судом встановлено, що зазначений Кредитний договір відповідачкою [PERSON] не оспорювався, у передбаченому законом порядку не визнаний недійсним/нікчемним. Доказів протилежного суду не надано. У позовній заяві представник позивача зазначає, що відповідачка [PERSON] лише частково сплатила кошти на погашення заборгованості, а саме здійснила часткову оплату на загальну суму 1730,00 грн, що має відображення у розрахунку заборгованості. Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту № 507703-КС-001 від 18.08.2024, у неї утворилася заборгованість у розмірі 26 732,64 грн, яка складається із: 8 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 886,54 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума заборгованості по штрафам; 846,10 грн - сума прострочених платежів за комісією. (а.с.72-76). Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм законодавства та умов Договору відповідачка зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За правилами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано відомостей, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку. Також відповідачка не надала заперечень проти наданого позивачем розрахунку заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені Договором, не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (а.с.1). Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved