Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів. У позовній заяві посилалася на те, що 24.04.2010 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі в сторін народилися спільні діти - донька [PERSON] [INFO] , та донька [PERSON] [INFO] . 26.10.2017 рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області у справі №702/775/17 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 14.02.2019 позивач зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з виданим 27.05.2019 Монастирищенським районним судом Черкаської області судовим наказом у справі №702/367/19 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач стверджує, що діти проживають з нею і вона намагається забезпечувати всі їх потреби, оскільки аліментів, які сплачує відповідач недостатньо для того, щоб в достатній мірі придбавати дітям одяг, шкільне приладдя, книги. Також, на переконання позивача, відповідач ще до початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України вибув за межі держави до Республіки Польща, де працює, отримує доходи, а рівням життя дітей не цікавиться. [PERSON] зазначає, що відповідач, як молодий, здоровий чоловік, у власності якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що передана ним в користування на умовах оренди, має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це визначено судовим наказом у справі №702/367/19, а тому просить позов задовольнити, спосіб стягнення аліментів змінити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Постановленою 18.03.2025 ухвалою позов прийнятий\~до розгляду,\~у справі\~відкрите спрощене\~позовне провадження,\~призначене у\~ній судове\~засідання та відповідачу визначений термін для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Нікушина В.С. просила суд справу розглядати за відсутності позивача [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань з розгляду справи 21.04.2025, 26.05.2025, 20.06.2025, 04.09.2025, 26.09.2025, 13.11.2025 повідомлений судовими повістками про виклик, які містять відомості про їх вручення відповідачу. У зв`язку з отриманням інформації про виїзд відповідача за межі України, суд повідомлення про виклик до суду на 14 год. 00 хв. 26.05.2025 розмістив на офіційному сайті. Відповідно до частини 2 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, закріплені, зокрема, у статті 43 ЦПК України. Згідно з частиною 6, пунктом 2 частини 7, частиною 11 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення\~судової повістки\~під розписку (пункт 1 частини 8 статті 128 ЦПК України). Отже, виконуючи вимоги наведених норм процесуального права щодо повідомлення сторін, суд направляв повідомлення про розгляд справи (судові повістки) за зазначеною в позовній заяві адресою відповідача, ця адреса збігається із зареєстрованим місцем його проживання. У справі відсутні відомості про повідомлення суду іншої адреси, а тому проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення відповідачу судової повістки про виклик за адресою, перевіреною в Державному демографічному реєстрі, підтверджує, що відповідач повідомлений про час та місце вирішення спірних правовідносин. Суд звертає увагу, що до його повноваження встановлення фактичного місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій не віднесені. Представник позивача адвокат Нікушина В.С. заявлені [PERSON] вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Стверджує, що відомості про країну перебування відповідача вона здобути не змогла, тому подане клопотання про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги просила залишити без розгляду. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до такого висновку і такого рішення. Дослідивши копію рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.10.2017 у справі №702/775/17, суд встановив, що 24.04.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який розірваний 26 жовтня 2017 року (а.с.41-42). У шлюбі в сторін народились спільні діти - донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №98, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №124 (а.с.12,13). 14.02.2019 позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджує копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2019, актовий запис №10 (а.с.16). \~ \~ \~ \~ Виданим 27.05.2019 \~ \~ \~ \~Монастирищенським районним судом Черкаської області у справі №702/367/19 судовим наказом з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2019 до досягнення дітьми повноліття. Виданий виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради витяг №547 від 26.09.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб підтверджує, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Спільно з нею також проживають і зареєстровані доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та чоловік [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Відповідно до довідки виконавчого комітету Монастирищенської міської ради №684 від 26.09.2023 діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на повному утриманні сім`ї [PERSON] (а.с.18). За змістом довідки №124 від 26.09.2023 директора Монастирищенського ліцею «Обдарованість» Монастирищенської міської ради Черкаської області батько дітей [PERSON] не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням дітей, не співпрацює з педагогічними працівниками, практичним психологом та медичною сестрою (а.с.19). Отримана на вимогу суду інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підтверджує, що 21.11.2021 [PERSON] , [INFO] , перетнув державний кордон України у пункті пропуску Ягодин і виїхав за межі держави (а.с.58). Витяг з Реєстру нерухомості №5005046722641 від 03.0312025 підтверджує, що 18.04.2017 за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7123487500:02:001:0556 площею 2,305 га, що розташована в с. Халаїдове Монастирищенського р., Черкаської обл. Згідно з Договором б/н від 30.01.2017 та додатковою угодою б/н від 01.02.2019 зареєстроване право оренди на цю земельну ділянку(а.с.28-29). Частина 2\~статті 51\~Конституції України\~визначає обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Цей же обов`язок закріплено в статті 180 СК України, за якою на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема статті 182, 183, 184 СК України, саме про таке застосування цих норм сімейного права визначається у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому порядку з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 25.04.2019. Звертаючись у березні 2025 року з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на те, що сплачуваних відповідачем аліментів недостатньо для забезпечення потреб дітей, що відповідач проживає і працює за кордоном, офіційних доходів в Україні не має, дітьми не цікавиться, про їх добробут не піклується. У будь-якому випадку, відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачеві право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності\~змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів\~ їх присудження у твердому грошовому розмірі. Крім іншого, суд звертає увагу, що \~Закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, яка здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і неповнолітніх дітей. Доказів про зворотне суду не надано. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають доньки, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування. Також суд визнає, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру. Відповідач відповідних переконливих доказів, які б спростовували ці доводи, не надав, хоча це є його процесуальним обов`язком. Суд зауважує, що з 2019 року змінилася економічна ситуація в державі, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим, потреби дівчаток із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дітей, а обов`язок по їх утриманню не може бути покладений виключно на матір. Ураховуючи наведене, в тому числі й те, що діти сторін проживають разом з матір`ю, на яку, окрім матеріального їх забезпечення, покладений обов`язок у постійному вихованні, контролі, що потребує більше моральних витрат, враховуючи вік (15 та 10 років), стан здоров`я платника аліментів, а також враховуючи приписи\~\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України, згідно яких обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття стосується обох батьків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] , зміни способу стягнення аліментів і стягнення їх у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Надані позивачем копії накладних (а.с.20-27) суд при вирішенні спору не враховує, оскільки вони підтверджують лише факт відпуску товару [PERSON] , а відомості про його оплату (чек, квитанція) відсутні. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved