Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої пенсії посилаючись на те, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Заявою від 22.08.2024 року поданою відповідачем особисто через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України, він повідомив, що проходить службу в Державному бюро розслідувань. В зв`язку з внесенням змін до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплату пенсії [PERSON] з 01.09.2024 припинено. За період 09.08.2024 по 31.08.2024 по пенсійній справі [PERSON] утворилась переплата пенсії у розмірі 10\~118,95 грн. На даний час сума переплати відповідачем не внесена на рахунок ГУ ПФУ в Полтавській області. Просить стягнути надмірно виплачену пенсію у розмірі 10 118 грн. 95 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 11.07.2025 року відкрито провадження за правилами спрощено позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ГУ ПФУ у Полтавській області не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив. Що песію отримав 05.08.2024 року. Після внесення змін до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , що набрав законної сили 09.08.2024 року , він 22.08.2025 року повідомив відповідача про працевлаштування. Сума коштів, яку просить стягнути відповідач є пенсія, на яку він мав право. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, розгляд справи проводити у його відсутність. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, \~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що на обліку в ГУ ПФУ України в Полтавській області перебував [PERSON] , який отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Заявою від 22.08.2024 року поданою відповідачем особисто через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України, [PERSON] повідомив, що проходить службу в Державному бюро розслідувань. Відповідно до розрахунку установлено, що сума переплати становить 10\~118,95 грн., що утворилася за період із 09.08.2024 року по 31.08.2024 року. Про утворення переплати пенсії [PERSON] повідомлено листом № 1600-0404-8/92417 від 18.12.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного листа. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього\~Закону\~призначаються і виплачуються\~після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України\~виплата пенсійна часїх служби припиняється.\~При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. Згідно приписів\~ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.. При цьому, згідно п. 3 ч. 2\~ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~встановлено обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. У разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку, як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальце страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи-підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви (абз. 2 п. 2.21 вказаного вище Порядку). Відповідно до\~ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим\~постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р. № 6-4. Відповідно до пункту 3 Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються па підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Виходячи зі змісту зазначених норм, сума пенсії повертається пенсіонером добровільно або стягується на підставі рішень пенсійного органу чи в судовому порядку. Таким чином, заборгованість відповідачки складає 10\~118,95 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача. Відповідачем [PERSON] вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було. В цілях вирішення спору в досудовому порядку на адресу відповідача направлявся лист, в якому повідомлено розмір переплати пенсії та необхідність її сплатити на рахунок Управління, однак зазначене повідомлення залишено без відповідного реагування. Згідно із\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язання повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно висновків, які викладені у постанові Верховного Суду України Верховного суду України від 02.07.2014 № 6- 91цс14, за змістом частини першої\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),\~зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч. 1, 3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04), Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30). Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача, оскільки останнім не спростовано факт, що у серпні 2024 року він був працевлаштованим, а отже втрати вправо на отримання пенсії. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що оскільки, відповідач доказів щодо погашення заборгованості за переплату пенсії не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Отже, оскільки до теперішнього часу сума переплати пенсії відповідачем [PERSON] не повернута Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та про стягнення з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми надмірно виплаченої пенсії у розмірі 10\~118,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved