Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

В вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних сімейно-шлюбних відносинах, від яких у сторін народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Відповідач, матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надає, незважаючи на продовження [PERSON] навчання, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує\~навчання, на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання(до 30 червня 2028 року), але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив. Заяв не подавав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у фактичних сімейно-шлюбних відносинах. Від зазначених сімейно-шлюбних відносин [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим виконкомом Красноторської селищної ради міста Краматорськ Донецької області. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 січня 2009 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , з 17 жовтня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до довідки №95 від 01 серпня 2025 року зазначено, що [PERSON] є студенткою 1 курсу Національного аерокосмічного університету «Харківський авіаційний інститут» з терміном навчання до 30 червня 2028 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Лише за наявності усіх передбачених ст. 199 СК України, умов, суд за приписами ст.ст. 182, 200, СК України, має визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, при такому визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, не надає. Оцінюючи з`ясовані в судовому засіданні обставини у справі в контексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд доходить наступних висновків. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, як таких, що відповідають вимогам діючого законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved