Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

представник позивача звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3068240224 від 16.01.2024 в розмірі 69 525 грн., з яких: 9 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 60 525 грн грн. заборгованість за процентами та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Позов мотивує тим, що 16 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" і відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3068240224. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 9000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Умовами вказаного договору позики передбачено: тип позики кредит; строк кредиту 10 днів; мета отримання кредиту : для власних потреб; тип процентної ставки фіксована; На період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1.75% (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", Правил ації ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" "Повторний кредит") від суми Позики за кожний день користування Позикою. Відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, має заборгованість перед позивачем у розмірі 69 525 грн., з яких: 9 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 60 525 грн грн. заборгованість за процентами.За вказаних обставини, позивач ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27 листопада 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі представника ТОВ «Іннова Фінанс», проти заочного розгляду справи не заперечує. 17.06.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON]. надійшли пояснення у справі, в яких останній проти позовних вимог заперечив, вказавши, що у наведеній позивачем постанові від 18.01.2022 по справі №910/17048/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не вбачає підстав для відступу від правових висновків Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. За таких обставин, з відповідача у даній справі може бути стягнуто лише 10575 грн. (9000 грн. сума позики за договором + 1575 грн. проценти за користування позикою). Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 16 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" і відповідачем [PERSON] , було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3068240224, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 9000 грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно цього договору, його додатків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 1.10. договору Позики Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс повідмоленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-комунікаційній системі електронне повідомлення - пропозицію укласти Договір та сам Договір одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. На підтвердження укладання договору Позики між Кредитодавцем та Позичальником у додатку до позовної заяви позивач додав роздруківку з електронної пошти позивача - support@finsfera.ua, з якої відправлено на електронну пошту відповідачу - [INFO] одноразові ідентифікатори для підпису договору позики № 3068240224 та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, суму кредиту не повернув, нараховані проценти не сплатив, що призвело утворення заборгованості яка згідно представленого позивачем розрахунку становить 69 525 грн. 00 коп. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 9 000 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом 60 525 грн. Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору. Разом з тим, під час розгляду даної справи суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору №3068240224 від 16.01.2024, сторони дійшли згоди, що строк позики (строк дії договору) становить 10 днів. Орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Отже, дата повернення позики - 26.02.2024. Відповідно до п.4.2 договору передбачено, що у випадку ініціювання Позичальником прологації Позичальник сплачує Товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду Пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує Позичальник при оформленні Пролонгації змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки визначеної у пункті 1.1.5. цього Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді (додатковому договорі), укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді (додатковому договорі), що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Однак, жодних дій для пролонгації договору відповідачем не було вчинено. Відтак, в межах строку кредитування, тобто до 26.02.2024 відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Згідно з умовами укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість, що утворилася станом на 26.02.2024, у розмірі 10 575 грн, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Таким чином, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим договором. Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів. У зв`язку з цим з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10 575 грн, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позов частково, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи співмірність задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина понесених і документально підтверджених судових витрат, а саме судовий збір у пропорційному розмірі, що становить 368,45 грн (2 422,40 грн ? 10 575 грн / 69 525 грн).

Outcome: approved