Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Газпостачальна компанія «Нафтогаз України» через свого представника Федотова В.В., який діє на підставі довіреності, звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 34\~902,42 грн, а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що в період з вересня 2021 року по червень 2025 року за адресою: [ADDRESS] , відповідачем [PERSON] , яка є власницею зазначеної квартири, було спожито природний газ на загальну суму 34902,42 грн., вартість якого нею не була сплачена. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови НКРЕКП № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу...» на території України. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 03.03.2025. Разом з тим, відповідно до\~розпорядження КМУ від 22.07.2020 № 917\~позивача визначено постачальником «останньої надії». Постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу. Постачальник останньої надії зобов`язаний протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається з урахуванням вимог статей\~205,\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Таким чином відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу. Споживачу зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. Ціни на газ встановлюються відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 293, та зазначені у витягу з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» відповідача. Крім того, накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті постачальника за посиланням https://gas.ua/gas-prices-for-home. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Запоріжгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494. Отже постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм розподіленого/спожитого споживачами природного газу. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу, приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. Відповідачі не в повному обсязі сплачували нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ, яка залишилась незадоволеною. Посилаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Приходько В.А. від 01.08.2025 відкрито провадження у справі. 25.08.2025 на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Приходько В.А., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 справу передано головуючому судді Коваленко П.Л. Ухвалою судді від 01.09.2025 справу прийнято у своє провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.11.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про часткову добровільну сплату заборгованості за спожитий газ. 11.11.2025 від представника позивача Федотова В.В. до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог у зв`язку із частковою сплатою [PERSON] заборгованості. Сума позовних вимог, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки зменшена до 22899,88 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглядати без його участі про що зазначив в заяві про зменшення позовних вимог. Відповідач до суду не з`явилась, направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги в розмірі 22899,88 грн. визнала, справу провила розглянути без її участі та без фіксації технічними засобами звукозаписувального зв`язку. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, дійшов до наступного висновку. Судом вставлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.09.2021, який зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. в реєстрі за №4365. За цією адресою позивачем надаються послуги з постачання природного газу, вартість яких сплачувалась відповідачем не в повному обсязі, у зв`язку із чим, відповідно до інформації, наданою позивачем і визначеною ним як «Фінансовий стан», у відповідача утворилась заборгованість за період з вересня 2021 року по червень 2025 року у розмірі 34902,42 грн. Після часткової сплати заборгованості відповідачем, сума заборгованості за вказаний період зменшилась до 22899,88 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в цьому розмірі визнала. Постановою НКРЕКП від 04.07.2017 позивачу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначений постачальником «останньої надії» строком на три роки. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.2023 № 793-р позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначений постачальником «останньої надії» на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Згідно з частиною першою\~статті 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Аналогічні приписи містить пункт 3 Правил постачання природного газу, затверджених\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496. У пункті 6 частини першої статті 1, статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~зазначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 22\~статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~\~споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Після набуття права власності на будинок, за яким споживалась послуга з постачання природного газу, відповідачем [PERSON] заява-приєднання до умов договору постачання природного газу не підписувалась. Така заява-приєднання була підписана нею лише 03.03.2025. Однак,\~Розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р\~позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначений постачальником «останньої надії» строком на три роки. Постачальник останньої надії зобов`язаний протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. Згідно зі\~статтею 5\~\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~позивач надавав відповідачам послугу, що за своїм функціональним призначенням є комунальною послугою, а саме послугу з постачання природного газу. Частиною першою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1\~ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»). Відповідач приєдналися до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до статей\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. У частині першій\~статті 530 ЦК України\~зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Пунктом 2 частини другої та\~частиною третьою ЗУ «Про ринок природного газу»\~передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до частини першої\~статті 9\~\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною четвертою\~статті 319 ЦПК України\~передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі\~статтею 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд встановив, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» свої зобов`язання за договором постачання природного газу виконало повністю, поставивши відповідачу природний газ на об`єкт газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач свої зобов`язання за договором постачання природного газу в повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за поставлений природний газ у сумі 22899,88 грн. Відповідач заборгованість у вказаній сумі визнала. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за поставлений природний газ у сумі 22899,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень за подання позовної заяви, та з урахуванням ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1514,00 грн. Інші 50% сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved