Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яку представник позивача обґрунтувала тим, що 15 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час шлюбу у позивача та відповідача народилися спільні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на дату звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу діти вже повнолітні. До жовтня 2022 року сім`я проживала за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Шлюбні стосунки між сторонами були фактично припинені у зв`язку з різними характерами, відсутністю взаєморозуміння, втратою взаємоповаги, виникненням постійних суперечок, що в сукупності унеможливило подальше сумісне їх проживання однією сім`єю. Позивач в жовтні 2022 року переїхала як переселенка в м.Черкаси, де проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідач в свою чергу залишився проживати на окупованій території та підтримує окупантів. Сторони мешкають окремо, єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На переконання позивача, шлюб між нею та відповідачем розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам позивача з огляду на остаточну втрату інтересу до відповідача, довіри. Крім того, позивач на даний час проживає з іншим чоловіком з яким веде спільне господарство і який піклується за нею та має намір укласти з нею шлюб. Враховуючи викладене, представник позивача просила шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, при винесенні рішення про розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] » та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~211,20 гривень залишити за позивачем. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2025 року цивільну справу було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Самарського районного суду міста Дніпра. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 16 вересня 2025 року цивільну справу було прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак 10 жовтня 2025 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за відсутності позивача та його представника, в якому також, зазначено, що представник позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала, судові витрати зі сплати судового збору просила покласти на позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав, тому суд на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Калінінським відділом реєстрації актів громадського стану м. Донецька зроблено відповідний актовий запис № 394 (а.с. 4). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає\~ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересамодного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що фактично шлюбні відносини припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню. Також, суд приймає позицію позивача (представника позивача), яка просила покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved