Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Жолонко О.В., звернулась до суд з позовною заявою, у якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У позові зазначається, що батьком позивачки є [PERSON] , який промер 31.12.2024. Після реєстрації шлюбу, позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті батька у позивачки погіршився стан здоров`я, стали боліти суглоби, що обмежувало її у русі для обслуговування себе. Майже сім місяців їй допомагав ходити по господарству і обслуговувати себе її чоловік. Позивачка не мала фізичної можливості звернутися до нотаріуса у визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Через слабке серце позивачка відмовилася від проведення операції. Лише прийом дороговартісних ліків, які придбали родичі, покращив стан здоров`я позивачки і вона змогла самостійно пересуватися. При проходженні лікарів для встановлення групи інвалідності, позивачка звернулася до нотаріуса, щоб написати заяву про прийняття спадщини. Листом від нотаріуса було повідомлено, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька. Повідомлено, спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Єдиним можливим способом захисту прав позивача є звернення до суду з даним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити, з підстав, викладених у позові. [PERSON] зазначила, що хворіє з 2009 року. [INFO] сину робили операцію на хребті, під час якої його ледь врятували. Потім помер батько, що дуже вплинуло на її нервову систему та фізичне здоров`я. До нотаріуса Шуби А.Ф. позивачка звернулася 04.07.2025. Представник пояснив, що [PERSON] протягом шести місяців після смерті батька не зверталася до лікарів через відсутність коштів на лікування. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, вважає його не обгрунтованим, позовну заяву було подано без постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Всі додані документи датовані вже після спливу встановленого строку на прийняття спадщини. Третя особа, її представник, до суду не з`явилися. Надано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить, з метою захисту її прав, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Померлий доводиться позивачці батьком, що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого було змінено прізвище позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8,9). До матеріалів справи додано ряд медичної документації, з якої вбачається, що [PERSON] з 2009 року має хворобу суглобів. У 2012 їй було встановлено діагноз: варусний гонартроз, згинально-розгинальна контрактура колінних суглобів, хронічний синовіт, виражений больовий синдром, значне порушення статики і ходи та неможливість рухатись. У липні 2025 року [PERSON] проходила медичне обстеження та лікування з метою отримання інвалідності, про що надано консультативні висновки експерта та виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонерного) хворого (а.с.10,11,12,13,14). Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №251/25/6782/Р від 01.09.2025 [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності, безстроково, за загальним захворюванням. Надано Витяг №251/25/6782/В, у якому основним діагнозом зазначено: первинний гонартроз, двобічний; вказано ряд супутніх діагнозів; зазначено ускладнення основного діагнозу: контрактура суглоба, гомілка. У Рекомендаціях, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю зазначено, що [PERSON] має виражений ступінь обмеження: здатність самообслуговування, пересування, трудової діяльності. За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно роз`яснень, які викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка зверталася до нотаріуса у липні 2025 року, у відповідь на звернення, від нотаріуса [PERSON] отримала лист від 29.07.2025, у якому повідомлено, що 06.05.2025 нотаріусом заведено спадкову справу №76/2025 після померлого [PERSON] , який за життя склав заповіт на користь онука [PERSON] . Зазначено, що [PERSON] , на підставі ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна особа пенсійного віку, має право на обов`язкову частку в спадщині в майні, що належало батькові [PERSON] . Роз`яснено, що при наявності поважних причин, вона може звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15). Постановою нотаріуса від 22.08.2025 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, у зв`язку з пропущенням строку для подання нею заяви про прийняття спадщини (а.с.24). Згідно ч.1,3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що неприйняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьоїстатті 1272 ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В постанові Верховного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20 зазначено, що при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Визначений законом шестимісячний строк звернення позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька минув 29.06.2025, а [PERSON] звернулася на початку липня 2025. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач через тривале захворювання суглобів, має суттєві обмеження у здатності самообслуговування, пересування, трудової діяльності. Самостійно їй дуже важко пересуватися навіть зараз, після проведеного лікування у липні 2025 року, про що суд пересвідчився в ході судового засідання, у якому [PERSON] була присутня особисто разом зі своїм представником. Позивачка самостійно ледь пересувалася по приміщенню суду за допомогою милиць. Щоб сісти, встати, перейти поріг чи піднятися на сходи, вона потребувала сторонньої допомоги. Суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини об`єктивно завадили їй вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач не подала вчасно заяву про прийняття спадщини до 29.06.2025, оскільки через тяжку хворобу суглобів не могла самостійно себе обслуговувати та пересуватися, їй було дуже важко рухатись, тобто вона не мала фізичної можливості це зробити. Лише після лікування у липні 2025, її стан дещо поліпшився і вона відразу знайшла можливість звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Суд також враховує незначний термін пропуску визначеного законом строку. Таким чином, суд визнає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, у зв`язку з чим вважає можливим визначити позивачу додатковий строк три місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved