Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») Усенко М. І. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 07 липня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102804515 (далі - Договір, Кредитний договір). Відповідно до умов Договору відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 10000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Зазначає, що Кредитний договір сторони уклали у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Покликається на те, що ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а саме надало останньому грошові кошти в обсязі та у строк, визначених Договором, однак відповідач у свою чергу, не виконав умови Кредитного договору. Зазначає, що 28 квітня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення права вимоги № 119-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «МІЛОАН» в тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором № 102804515 від 07 липня 2024 року. Представник позивача вказує на те, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором відповідач має заборгованість перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у розмірі 57475,28 грн, з яких: 10000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 41325,28 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 1150 грн прострочена заборгованість за комісією та 5000 грн - неустойка. Ураховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 102804515 від 07 липня 2024 року в розмірі 57475,28 грн та судові витрати по справі. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 30 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надіслав суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав та справи розгляд справи здійснювати у відсутності представника ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплатити заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10000 грн. Зазначив, що він є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, ніс службу в районі бойових дій а тому згідно положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягає звільненню від сплати нарахованих кредитодавцем відсотків, комісії та неустойки. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 07 липня 2024 року [PERSON] на сайті tengo.ua заповнив заяву на отримання кредиту № 102804515. В подальшому, 07 листопада 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102804515, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 07 липня 2024 року (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 17 червня 2025 року. Згідно з п. 1.5.1 Договору комісія за надання кредиту: 1150 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредту. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються за ставкою 511 % річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.2 Договору). Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (п. 1.5.3 Договору). Згідно з п. 1.6. Договору тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та відсотків, а також тіла кредиту встановлені п.п. 2.2.2, 2.2.3 цього Договору. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Відповідно до п. 2.2.1. Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3 Договору відповідно. Пролонгація та право позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту за цим Договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою домовленістю (угодою) сторін (п. 2.3. Договору). Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту в розмірах та у терміни, що встановлені у графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору (п. 2.4.1. Договору). Відповідну до п. 6.1 Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 102804515 від 07 липня 2024 року є графік платежів за Договором про споживчий кредит, згідно з яким дата платежу - 17 червня 2025 року, сума кредиту за договором - 10000 грн, проценти за користування кредитом - 38598 грн, комісія за надання кредиту - 1150 грн. З довідки ТОВ «МІЛОАН» від 09 вересня 2025 року встановлено, що клієнт [PERSON] , з яким укладено Договір № 102804515 від 07 липня 2024 року ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 70396, надісланого позичальнику 07 липня 2024 року о 10:10 на номер телефону [NUMBER] . На виконання умов договору ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на рахунок [PERSON] кошти у розмірі 10000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення 92433311 від 07 липня 2024 року. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000 грн, нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 1150 грн, а також за період з 07 липня 2024 року по 22 липня 2024 року здійснювалось нарахування відсотків згідно з п. 1.5.2 Договору, за період з 23 липня 2024 року по 28 квітня 2025 року по 30 січня 2023 року нарахування відсотків здійснювалося згідно з п. 1.5.3 Договору. 28 квітня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 119-МЛ/Т, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами укладеними між кредитором і боржниками вказаними у Реєстрі боржників (Портфель заборгованості). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав № 119-МЛ/Т від 28 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 102804515 від 07 липня 2024 року становить 50520 грн, з яких: 10000 грн - тіло кредиту, 34370 грн -заборгованість за відсотками, 1150 грн прострочена заборгованість за комісією та 5000 грн - неустойка. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 102804515 від 07 липня 2024 року заборгованість відповідача [PERSON] за період з 29 квітня 2025 року по 16 червня 2025 року становить 57475,28 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 41325,28 грн - заборгованість за відсотками, 1150 грн заборгованість за комісією та 5000 грн неустойка. Згідно претензії від 10 вересня 2025 року [PERSON] повідомлено про відступлення права вимоги заборгованості за Договором про відступлення прав вимоги № 119-МЛ/Т від 28 квітня 2025 року на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та зазначено нові реквізити для погашення заборгованості. Вказано, що у разі не виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором справу буде передано для проведення процедури примусового стягнення заборгованості. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 102804515 від 07 липня 2024 року, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. В силу ст. 639 ЦК Українидоговір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 07 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 102804515, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 701396. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 10000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 345 днів, процентна ставка 511% річних). Первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» згідно Договору про відступлення права грошової вимоги № 119-МЛ/Т від 28 квітня 2025 року. Відтак, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за укладеним Договором про споживчий кредит № 102804515 від 07 липня 2024 року. Ураховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, в судовому засіданні ствердив отримання кредиту в сумі 10000 грн та його непогашення, а тому позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10000 грн необхідно задовольнити. Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, комісією та пенею. Як вбачається з позовної заяви позивач окрім основної суми боргу просить стягнути з [PERSON] заборгованість за відсотками в розмірі 41325,28 грн, заборгованість за комісією - 1150 грн та неустойку - 5000 грн. Разом з тим, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01 лютого 2019 року №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Згідно військово квитка серії [NUMBER] відповідач [PERSON] 04 травня 2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2024 року «Про загальну мобілізацію» призваний до ЗСУ. Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 2015 року. На час розгляду цієї справи, [PERSON] проходить військову службу в [INFO] . Таким чином, 04 травня 2022 року відповідач [PERSON] набув правового статусу військовослужбовця, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізаці,ї про що свідчить відмітка у військовому квитку, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 41325,28 грн, заборгованість за комісією - 1150 грн та неустойкою - 5000 грн за Договором про споживчий кредит № 102804515 від 07 липня 2025 року до задоволення не підлягає. Відповідач, як військовослужбовець, згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від їх нарахування в особливий період. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Оскільки позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подано через підсистему «Електронний суд», при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 57475,28 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 10000 грн, що становить 17,40% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 421,43 грн.

Outcome: partial