Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

09 вересня 2025 року [PERSON] звернув ся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив , що 30 березня 2002 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. . Є батьками [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між стороами не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та подружні обов`язки, вже більше двох років сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 30 березня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 407 . Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву на позовну заяву. [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони в судове засідання не з`явились, про судове засідання повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася. Враховуючи положення ч. 1, 3 ст. 133, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , громадянка , України, 30 березня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 407 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження, Серія [NUMBER] \~\~ від 30 березня 2002 року . [PERSON] та [PERSON] малолітніх та неповнолітніх дітей не мають . Є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим примирення сторін неможливе. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим ухвалює рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved