Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 08.04.2025 представник позивача, адвокат Лященко А.М., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства, в якій просить виключити з актового запису №8 від 07.01.2025 про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , а також просить визнати батьком відповідача, та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. В обґрунтування своєї позовної заяви зазначає, що позивач перебуває з 22.06.2022 в шлюбі з [PERSON] . Однак, фактично з 2023 року шлюбно-сімейні стосунки між нею та [PERSON] фактично припинено. З того часу кожен з них почав жити власним життям. [PERSON] проходив військову службу та 08.01.2023 під час ведення бойових дій зник безвісти. Також вказує, що після припинення стосунків з [PERSON] у позивача з`явились нові стосунки з іншим чоловіком, [PERSON] , від яких [INFO] в них народився син, [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини позивач перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , при складанні актового запису про народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану саме [PERSON] зазначили батьком дитини, хоча біологічним батьком дитини є відповідач, що підтверджується висновком спеціаліста КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» від 06.02.2025 №58- МГ. Тому, враховуючи, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , представник вважає, що наявні правові підстави для виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини, складеного Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за №08 від 07 січня 2025 року, а також просить визнати батьком відповідача, та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Представник позивача, адвокат Лященко А.М. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 33, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 57, 65, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Представник третьої особи: Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 13.05.2025, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.08.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 26.09.2025. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.01.2025 Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 08, [INFO] народився [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 8). До матеріалів справи додано сповіщення сім`ї №12/346 від 19.01.2023 [INFO] , згідно якого старший солдат [PERSON] 08.01.2023 під час ведення бойових дій зник безвісти поблизу н.п. Красна Гора Донецької обл. (а.с. 9). Згідно висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №58-МГ від 27.01.2025, [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-17). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення. Згідно ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.01.2025 у відомостях про батьків зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 8). При цьому, з позову вбачається, що позивач звернулася до суду з вимогами про виключення з актового запису №8 від 07.01.2025 про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про батька дитини [PERSON] , [INFO] , а також визнання батьком дитини відповідача. . Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України). Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05). Згідно із частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Як вбачається з висновку експерта №58-МГ від 27.01.2025, виданного ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-17). Однак,за змістом ч. 2 ст. 138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 138 СК України, має право оспорити батьківство, але лише тільки свого чоловіка, пред`явивши йому позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. До матеріалів справи додано сповіщення сім`ї №12/346 від 19.01.2023 [INFO] , згідно якого старший солдат [PERSON] [INFO] під час ведення бойових дій зник безвісти поблизу н.п. Красна Гора Донецької обл. (а.с. 9). Встановлена національним сімейним законодавством України конструкція частини 2 статті 138 СК України, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка, як про батька дитини, задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2025 на адресу суду надійшла заява від імені [PERSON] про визнання позову ( а.с. 37). Однак, слід звернути увагу, що дану заяву було направлено на адресу суду поштою, а.с. 38, а на конверті відправником вказано приватну особу [PERSON] , яка в свою чергу є представником позивача по справі, відповідач до суду не з`явився та не підтвердив факт складання ним заяви про визнання батьківства, тому суд не має змоги переконатися в добровільності та дійсності складання вказаної заяви саме відповідачем та направлену до суду заяву представником позивача, адвокатом Лященко А.М. ставить під сумнів, відноситься до заяви критично та не бере її до уваги. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Аналізуючи вищевикладені норми права, з урахуванням того, що в матеріалах справи, в порушення вимог ч. 2 ст. 138 СК України, відсутня заява відповідача про батьківство, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для виключення відомостей [PERSON] з відомостей про батька дитини, тому в задоволенні позову слід відмовити. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду не відшкодовується. На підставі викладеного, ст. ст. 122, 133, 136, 138 СК України,

Outcome: dismissed