Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 10.05.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 10.05.2024-100000300. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредиту у розмірі 5500,00 грн. строком на 98 днів (до 10.05.2024) з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит, комісією у розмірі 15% від суми кредиту та становить 825,00 грн., неустойкою у розмірі 55,00 грн., яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 29.09.2024 рік, утворилась заборгованість у розмірі 13873,17 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5419,40 грн., по процентам в розмірі 6158,67 грн., комісії в розмірі 205,10 грн. та неустойки в розмірі 2090,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2400 грн. від 04.06.2024, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 10.05.2024-100000300 від 10.05.2024 року у розмірі 13873,17 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. 10.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 10.05.2024-100000300 відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 5500 грн. строком на 98 днів (до 10.05.2024) з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит, комісією у розмірі 15% від суми кредиту та становить 825,00 грн., неустойкою у розмірі 55,00 грн., яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Електронний кредитний договір укладено у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з квитанцією від 10.05.2024 року, [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 5500,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №№ 10.05.2024-100000300\~від 10.05.2024\~року,\~станом на\~15.08.2024\~рік,\~загальна заборгованість\~ [PERSON] \~ становить\~13873,17\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~заборгованості по\~тілу кредиту\~ 5419,40\~грн.;\~проценти \~6158,67\~грн.;\~комісія \~205,10\~грн.;\~неустойка \~2090,00\~грн.Проценти по кредиту нараховані за період з 10.05.2024 року по 15.08.2024 року, в межах строку кредитування. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору 10.05.2024-100000300 від 10.05.2024 року із дотриманням вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодився з їх умовами та правилами надання позики. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Факт отримання грошових коштів від ТОВ «Споживчий центр» відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Таким чином,\~суд вважає\~доведеним факт\~укладення між\~позивачем та\~відповідачем кредитного\~договору 10.05.2024-100000300\~від 10.05.2024\~року,розмір заборгованості підтверджений документально, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентам та комісії підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення неустойки суд враховує наступне. Відповідно до\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022\~року Указом Президента України№ 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й діє на цей час. Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Відповідно до п. 13 вказаного кредитного договору внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Відповідно до копії довідки-розрахунку відповідач має заборгованість у розмірі 2090,00 грн. по неустойці. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача неустойки оскільки вона нарахована в період дії в Україні воєнного стану, а тому підлягає списанню. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене та висновки Верховного Суду, проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5419,40 грн. та процентах в розмірі 6158,67 грн., 205,10 грн. комісії. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми неустойки, яка передбачена п.13 Кредитного договору, в розмірі 2090,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial