Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява в якій позивачка просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Одесі, Одеської області та зобов`язати Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Одесі, Одеської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), актовий запис №182 від 03.03.2022 року), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. У 2019 році позивачка [PERSON] познайомилась із [PERSON] у кафе. З початку 2020 року між ними склались близькі стосунки, вони почали вести спільне господарство та жили як подружжя. У 2021 році позивачка завагітніла і народила дитину [PERSON] . Відповідач знав про вагітність, однак відмовився визнавати своє батьківство, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Стислий виклад позиції відповідача та третіх осіб. Від представника відповідача, адвоката Кобилянського Михайла Юрійовича надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання батьківства та визнання позову. Від третьої особи: Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. 01.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.07.2025 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 29.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] народилась [PERSON] , про що 03.03.2022 року було складено відповідний актовий запис № 182, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька дитини були внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за заявою матері. Згідно заяви свідка [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] вони є близькими подругами вже багато років. У 2019 році [PERSON] почала зустрічатись з [PERSON] , а починаючи з 2020 року вони почали проживати разом. У 2022 році [PERSON] народила дочку [PERSON] . Ще під час вагітності [PERSON] повідомила, що батьком дитини є [PERSON] , оскільки вони перебували у близьких відносинах і проживали разом. Каміль знав про вагітність [PERSON] , не заперечував свого батьківства. У другій половині вагітності між [PERSON] та [PERSON] почалися сварки та непорозуміння, унаслідок чого вони почали проживати окремо. На підставі того, що свідок особисто знала їх обох та бачила їх спільне проживання, вона може підтвердити, що саме [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] [PERSON] . Згідно заяви свідка [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] він знайомий з 2018 року та підтримує з нею дружні відносини. У 2019 році вона розповіла йому, що почала зустрічатись з хлопцем на ім`я [PERSON] . З того часу свідок неодноразово бачив їх разом, вони виглядали як пара, разом приходили на зустрічі з друзями та на початку 2020 року почали проживати разом. У 2021 році [PERSON] повідомила, що вагітна, вона чітко зазначила, що батьком є [PERSON] , оскільки вони продовжували жити разом і на той момент підтримували близькі стосунки. [PERSON] також знав про вагітність, не заперечував своє батьківство. Наприкінці вагітності між ними почались сварки і певний час [PERSON] проживала окремо. Незважаючи на це, всім друзям і знайомим було відомо, що саме [PERSON] є батьком майбутньої дитини. У 2022 році [PERSON] народила доньку [PERSON] . З огляду на вищезазначене, свідок може підтвердити, що протягом 2019-2022 років [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] , і саме він є біологічним батьком дитини [PERSON] . Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8\~статті 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. У свою чергу батько дитини визнав позовні вимоги повністю. З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Разом з цим, відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Outcome: approved