Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач \~Обслуговуючий кооператив\~«Жемчужина на\~Фонтане» 17.09.2025\~року звернулося\~до Київського\~районного суду\~міста Одеси\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості житлово-комунальні\~послуги,\~в якій\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь заборгованість\~за надані\~житлово-комунальні\~послугиза адресою: [ADDRESS] , в розмірі 57498 гривень 00 копійок, трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 1070,65 грн. та інфляційних втрат в розмірі 10573,59 грн., що в загальному розмірі складає 69142,24 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , надання яких здійснюється ОК «Жемчужина на Фонтане». Позивач зазначає, що відповідачка в порушення своїх обов`язків несвоєчасно вносила оплату за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість в сумі 57498 гривень 00 копійок, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою суду\~від 18.09.2025\~року вказану\~позовну заяву\~залишено без\~руху. 19.09.2025 року на виконання ухвали суду представником позивача надано до суду заяву про усунення недоліків. Оглянувши матеріали справи, суддею встановлено, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали судді від 18.09.2025 року, позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 09.10.2025 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. У судове засідання призначене на 19.11.2025 року представник позивача не з`явився, однак в 17.11.2025 року від останнього надійшла до суду заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі. Відповідачка [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач) у судове засідання призначене на 19.11.2025 року також не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судом було отримано відповідь з відповідного ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, у відповідності до якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідачки, судом здійснювалось повідомлення останньої про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом скерування судової повістки, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказану адресу зареєстрованого місця проживання, яка повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за даною адресою. Одночасно, судом здійснювалось повідомлення останньої про дату, час та місце судового засідання, шляхом скерування судової повістки та копії ухвали про відкриття провадження по справі за адресою надання житлово-комунальних послуг, а саме: [ADDRESS] , однак поштове повідомлення було також повернуто до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, відповідачка про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлена належним чином, однак,\~у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано\~заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 19.11.2025 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна за №363790889 від 30.01.2024 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 385 ЦК України,\~власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває на балансі та обслуговується Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на фонтане», що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 20.12.2018 року. Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Фонтане», є юридичною особою, код ЄДРПОУ 42694144, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2018 року. Відповідно до статуту Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Фонтане», затвердженого загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Фонтане» Протоколом №1 від 10 грудня 2018 року року, Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Фонтане» є юридичною особою, яка утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб, створюється і діє у відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про кооперацію», на підставі рішення установчих зборів на добровільних засадах, для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з спортивно-оздоровчого комплексу з апартаментами, підземним паркінгом за адресою: 65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/1 та житлових корпусів апартаментів спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом за адресою: 65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/2, 58/3 об`єднаних спільною прибудинковою територією. Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Фонтане» є кооперативом обслуговуючого типу. Метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу (асоційованих членів) на основі поєднання їх особистих і колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління і самоконтролю. Пунктом 2.4. розділу 2 Статуту передбачено, що основна діяльність кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання будинків та прибудинкової території, сприяння членам (асоційованим членам) кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. У відповідності розділу 5 Статуту, член кооперативу зобов`язаний зокрема виконувати свої зобов`язання перед кооперативом, сплачувати визначені статутом кооперативу внески та виконувати інші обов`язки, що випливають із статуту кооперативу і чинного законодавства України. Також, як вбачається на виконання вищевказаних цілей, для надання/забезпечення надання послуг, у тому числі житлово-комунальних і виконання робіт за цінами (вартістю) до будинку, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/1, [ADDRESS] , [ADDRESS] , наявні укладені наступні договори, а саме: - договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-9487N-ПУП від 12.04.2021 року, укладений між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - типовий договір №10364 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 20.07.2020 року, укладений між ТОВ «Інфокс» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - договір №5827-ОСББ(23)-23 про постачання природного газу від 06.09.2023 року, укладений між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - колективний договір №552ожп92 про вивіз твердих відходів утворених в процесі господарської дільності від 01.06.2019 року, укладений між ТОВ «Союз» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - договір №10 про надання послуг від 01.03.2021 року, укладений між КП «Одескомунтранс» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане», предметом якого є послуги з розміщення та обслуговування контейнера (контейнерів) євро зразка ємністю 3,2 м3 для збирання вторинної сировини (пластику); - договір поставки нафтопродуктів №ВСТ-13/Н від 24.11.2022 року, укладений між ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - договір охорони №010322-34ж від 01.03.2022 року, укладений між ТОВ «Охоронне агенство «Альфа плюс»» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - договір №36-ТО на технічне обслуговування ліфтів від 01.04.2019 року, укладений між ТОВ «Контакт-ліфт» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане»; - договір №103/2с на надання послуг з поточного технічного обслуговування від 03.01.2019 року, укладений між ПП «КБТ Сервіс» та Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Фонтане». Отже, з поданих до суду вищевказаних доказів вбачається, що Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Фонтане» здійснює дії з утримання житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , з метою чого уклав прямі договори з постачальниками житлово-комунальних послуг, за якими встановлено обов`язок позивача проводити перерахування коштів за наданні послуги щомісячно, чинність та наявність яких не спростовані під час розгляду справи. У відповідності до наданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що у [PERSON] як власниці квартири [ADDRESS] дорога наявна заборгованість за період з січня 2024 року по липень 2025 року включно за: відшкодування додаткових витрат, внески на утримання будинку та прибудинкової території, електроенергію, опалення (ліч), опалення МЗК, охорона спільного майна, поводження з ПВ, утримання котельні, холодна вода та водовідведення, що складає в загальному розмірі 57498,00 грн. Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Частиною 1 статті 6 Закону передбачено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до ст. 7 Закону, Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (ч.1 ст.8 Закону України "Про кооперацію"). Таким чином, приймаючи вищевикладене та положення Статуту позивача, Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Фонтане» утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] , і його прибудинкової території за рахунок внесків кооперативу і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем,\~колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач\~(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),\~колективний споживач). Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», колективний споживач має право: 1) укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем; 2) розірвати договір про надання комунальної послуги, укладений ним в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання. Статтею 11 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Таким чином, Закон покладає на члена кооперативу обов`язок сплачувати визначені статутом кооперативу внески, які відповідач виконує неналежним чином. Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 10 ч. 1ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку`співвласник зобов`язаний своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Крім того, вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правомочність володіння, з-поміж іншого, покладає на власника тягар утримання майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Право вимоги кредитора визначив у своїй постанові Верховний Суд від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц, відповідно до змісту якої «Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги». Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~безпосередньому дослідженні\~наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь \~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу\~окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~доказів у\~їх\~сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що позивачем забезпечено надання житлово-комунальних послуг, на підставі укладених договорів з суб`єктами господарювання, та забезпечено утримання будинку і прибудинкової території будинку, за адресою: [ADDRESS] , в якому відповідачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] , за наслідком чого остання є належним споживачем відповідних послуг. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачкою заявленої до стягнення вищевказаної заборгованості. Доказів на підтвердження невідповідності проведеного розрахунку, стороною відповідачкою до суду також не надано, як і доказів надання позивачем послуг неналежної якості. Проміж викладене, вбачається, що відповідачкою не в повній мірі та несвоєчасно виконувались покладені на неї зобов`язання зі сплати грошових коштів за спожиті житлово-комунальні послуги,\~внаслідок чого в останньої виникла заборгованість, за період з січня 2024 року по липень 2025 року включно, складає в загальній сумі 57498,00 грн. Також, згідно до розрахунків, наданих представником позивача, інфляційні збитки розраховані на суму заборгованості 57498,00 грн. за період з 01.03.2024 року по 15.07.2025 року складають у розмірі 10573,59 грн., а три відсотки річних нараховані на вказану суму заборгованості за період 01.03.2024 року по 15.07.2025 року складають 1070,65 грн. Судом встановлено вірність вищевказаних розрахунків. Досліджуючи вищевказані докази наявні в матеріалах справи, суд керується статтею 89 ЦПК України, якою встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Слід зазначити, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачкою несвоєчасно сплачувались кошти за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги, а також проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають у відшкодування витрат зі сплати останнім судового збору 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved