Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 19 липня 2023 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом № 85. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозумінням, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подружжя проживає окремо з серпня 2025 року, спільного господарства не ведуть. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. За таких обставин позивачка стверджує, що збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим. Ухвалою судді від 04.11.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.16-17). 11.11.2025 року до канцелярії суду надійшла заява відповідача [PERSON] в якій він зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 21). Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 липня 2023 року Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Позивачка та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 25.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 65 (а. с. 7). Відповідно до частини третьої статті 105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із\~ст. 24 Сімейного кодексу України \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої\~статті 112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивачка [PERSON] в позовній заяві вказала, що сплачений судовий збір залишає за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на її користь.

Outcome: approved