Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

29 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 07.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10845-05/2024, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. ТОВ «Аванс Кредит» виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10\~000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених договором. 21.10.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 21102024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників до договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 10845-05/2024 від 07.05.2024 року в сумі 26\~000 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13\~500 грн. 00 коп. по відсотках, 2 500 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями. Крім того, 08.05.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 740962944. Згідно з Договором Факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», Клієнт передав Фактору права вимоги за договорами позики відповідно до Реєстрів прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 292 від 09.07.2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 740962944 від 08.05.2024 року. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 740962944 від 08.05.2024 року в сумі 11 652 грн. 00 коп., з яких: 3 200 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 7 152 грн. 00 коп. по відсотках, 1 300 грн. 00 коп. неустойка. Відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитними договорами вчасно не виконано, у зв`язку з чим він має непогашену заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 10845-05/2024 від 07.05.2024 року в сумі 26\~000 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13\~500 грн. 00 коп. по відсотках, 2 500 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями; та за кредитним договором № 740962944 від 08.05.2024 року в сумі 11 652 грн. 00 коп., з яких: 3 200 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 7 152 грн. 00 коп. по відсотках, 1 300 грн. 00 коп. неустойка, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати. Ухвалою суду від 13\~травня 2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частина перша статті 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою та другою статті 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Судом об`єктивно встановлено, що 07.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 10845-05/2024, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Даний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін. ТОВ «Аванс Кредит» виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10\~000 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених договором. Строк кредитування 120 днів, денна процентна ставка 1,50 %. 21.10.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 21102024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників до договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 10845-05/2024 від 07.05.2024 року в сумі 26\~000 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13\~500 грн. 00 коп. по відсотках, 2 500 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями. Також встановлено, що 08.05.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії № 740962944. Сума кредиту 3 200 грн. 00 коп., строк кредитування (дисконтний період) 30 днів, з можливістю продовження та поновлення до 07.06.2029 року. Базова процента ставка 532,90% річних. Згідно з Договором Факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», Клієнт передав Фактору права вимоги за договорами позики відповідно до Реєстрів прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 292 від 09.07.2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 740962944 від 08.05.2024 року. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2023 року до Договору факторингу № 27/0225-01, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 740962944 від 08.05.2024 року Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача [PERSON] позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, згідно наданих позивачем доказів, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»: за Договором про надання фінансового кредиту № 10845-05/2024 від 07.05.2024 року в сумі 26\~000 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13\~500 грн. 00 коп. по відсотках, 2 500 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями; за Договором кредитної лінії № 740962944 від 08.05.2024 року в сумі 11 652 грн. 00 коп., з яких: 3 200 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 7 152 грн. 00 коп. по відсотках, 1 300 грн. 00 коп. неустойка. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону «Про електронну комерцію» № 675-VIII слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані у справі докази вказують на те, що ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який, підписано сторонами електронним підписом. [PERSON] підписав цей договір одноразовими ідентифікаторами (одноразовими паролями). Отже, ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, розміру комісії, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. При цьому, спірний договір в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину. Також, зібрані у справі докази вказують на те, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який, підписано сторонами електронним підписом. [PERSON] підписав цей договір одноразовими ідентифікаторами (одноразовими паролями). Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, розміру комісії, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. При цьому, спірний договір в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач належним чином довів факт переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 10845-05/2024 від 07.05.2024 року та за Договором кредитної лінії № 740962944 від 08.05.2024 року. Таким чином, позивач ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 10845-05/2024 від 07.05.2024 року в сумі 26\~000 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13\~500 грн. 00 коп. по відсотках, 2 500 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями; за Договором кредитної лінії № 740962944 від 08.05.2024 року в сумі 11 652 грн. 00 коп., з яких: 3 200 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 7 152 грн. 00 коп. по відсотках, 1 300 грн. 00 коп. неустойка. Щодо правомірності нарахування неустойки, суд зазначає наступне. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Outcome: partial