Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 травня 2021 року за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту. Дана заява № 10003691750 від 02 травня 2021 року знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному вебсайті ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС». Електронний підпис накладено [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору - електронним підписом. Таким чином, [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 10003691750 від 02 травня 2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та цього ж дня, 02 травня 2021 року, відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 8 000 грн. Кошти кредиту були надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту, що підтверджується копією листа від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за № КНО-/55 від 02 серпня 2024 року та витягом з додатку до нього. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило право вимоги за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно набуло право такої вимоги. ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» було змінено найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАС», що підтверджується наказом № 15-04-2024-1 від 15 квітня 2024 року. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 30862,20 грн., з яких: 8 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22862,20 грн. - заборгованість за відсотками. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 року в загальному розмірі 30862,20 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 06 травня 2025 року від представника відповідача на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що [PERSON] позовні вимоги визнає частково, виходячи з наступного. Так, представник відповідача вважає, що договір, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» є нікчемним, оскільки укладений з недодержанням письмової форми, не містить підписів як уповноваженої особи кредитодавця, так і позичальника. Замість підпису позичальника міститься текст, який не є алфавітно-цифровою послідовністю, як це передбачено Законом України «Про електронну комерцію», а є простим словосполученням, яке може вписати у текст договору будь-хто, у будь-який час та без згоди та відома особи, від імені якої текст складається. Крім того, документи, долучені позивачем до позовної заяви, не містять доказів на підтвердження направлення кредитодавцем на номер мобільного телефону позичальника та отримання останнім одноразового ідентифікатора, необхідного останньому для підписання договору. Також жодних підписів, як з боку позичальника, так і з боку кредитодавця, не містять заява позичальника та оферта. Вважає, що з відповідача підлягають стягненню грошові кошти на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», у виді тіла кредиту за договором «Про надання споживчого кредиту» № 10003691750 від 02 травня 2021 року у сумі 8 000 грн., судового збору у сумі 627 грн. 93 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 332 грн. 95 коп., всього: 10 960,88 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Разом з тим, зазначає про стягнення з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн. Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність представника товариства. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Головкіна Н.А. у судове засідання не з`явились, остання надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, враховуючи доводи та вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні данні та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що у позовній заяві та у всіх долучених до неї документах, зокрема, в оспорюваному договорі, помилково вказано прізвище відповідача « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Цей факт відповідачем не оспорюється. Так, 02 травня 2021 року між відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003691750 (Далі - Договір), відповідно до умов якого товариство надало [PERSON] кредит у розмірі 8000 грн., строком на 21 календарний день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 416,1% річних (п.1.6 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 9 915,20 грн. (п. 1.7 Договору). Обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що цей договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що Товариство і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та строки, визначені цим договором. При цьому, орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту за процентною ставкою застосовані виходячи з умов застосування цієї ставки, що передбачені цим договором, але у межах погодженого строку виконання позичальником зобов`язань за цим договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати позичальника, обов`язковість сплати яких не передбачена цим договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні позичальнику для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за цим договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше (п.1.8 Договору). Договір було укладено в електронній формі, визначеній кредитодавцем, що підтверджується наявним в матеріалах справи акцептом. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» свої договірні зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в розмірі 8000 грн., що підтверджується інформаційною довідкою № 62/7768/12 від 14.12.2022 року. Факт укладення вищевказаного договору та отримання грошових коштів відповідачем не оспорюється та визнається. 07 червня 2021 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 10003691750 від 02 травня 2021 року, про наступне: за умови сплати позичальником кредитору в строк до 07 червня 2021 року фактично нарахованих процентів по вищевказаному договору в сумі 1277 грн., сторони дійшли згоди змінити п. 1.2, п. 1.3 договору, виклавши його в такій редакції: «1.2. Кредит надається строком до 21.06.2021 року, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.»; «1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеного у п. 3 цієї додаткової угоди, якщо в цей строк позиччальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються за домовленістю сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для позичальника.». Зміни в договорі набувають чинності в момент зарахування зазначеної суми в повному обсязі на банківський рахунок кредитора. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її укладення та є невід`ємною частиною договору. 05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22 (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (п.2.1. Договору факторингу). Долучено додаток № 1 до вищевказаного Договору факторингу, з якого вбачається, що до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] , номер кредитного договору 10003691750, дата кредитного договору 02.05.2021, загальна заборгованість 30862,20 грн., з яких тіло - 8000 грн., відсотки - 22862,20 грн. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання по кредитному договору в повному обсязі та надало [PERSON] кредит на споживчі цілі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання неналежним чином не виконав, позику та проценти за користування кредитними ресурсами у відповідності до умов договору не сплатив. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 561/77/19 від 16.12.2020, відповідно до якого якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзацем 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, враховуючи правовий висновок ВС, викладений у постанові по справі №524/5556/19 від 12.01.2021 та приймаючи до уваги заяву позичальника № 1003691750 від 02 травня 2021 року на отримання кредиту, оферту (пропозицію укласти договір в електронній формі) та акцепт відповідача (заява про прийняття оферти), суд приходить до висновку, що між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту в електронному вигляді згідно вимог чинного законодавства. Отже, доводи представника відповідача, що укладений договір № 10003691750 від 02.05.2021 є нікчемним, на увагу не заслуговують. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до вимог ст.ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди на то боржника. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. На підставі наявного в матеріалах справи договору факторингу, право грошової вимоги, строк зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформованих в Реєстрах боржників, зокрема, й до [PERSON] , перейшли до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» відповідно до правовстановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ, окрім того ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу. З матеріалів справи вбачається, що договір був укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ст. ст. 6, ч. 1 ст. 205, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч. 1 ст. 638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відтак, оскільки вищевказаний договір про надання коштів у позику/кредит та договір факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами. Згідно з наявними в матеріалах справами доказами, а саме: деталізованим розрахунком заборгованості, [PERSON] за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 має загальну заборгованість у розмірі 30862,20 грн., з яких тіло - 8000 грн., відсотки - 22862,20 грн. Вказаний розрахунок суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного кредитного договору, оскільки протилежне відповідачем не доведено. Відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу або його погашення суду не надано. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved