Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

[PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~11.09.2025\~через підсистему\~"Електронний\~суд"\~в Єдиній\~судовій інформаційно-телекомунікаційній\~системі звернулась\~до Гайворонського\~районного суду\~Кіровоградської області\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу,\~оскільки подальше\~її спільне\~життя з\~відповідачем як\~подружжя суперечить\~їх інтересам.Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 грудня 2023 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстровано у Голованівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №117 від 27.12.2023. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2025 року внаслідок того, що їх відносини вичерпали себе та між ними відсутнє почуття взаємної любові. Вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Спору відносно поділу спільного майна подружжя не має. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просить розірвати шлюб, який укладений\~між сторонами\~та зареєстрований\~у Голованівському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Голованівському\~районі Кіровоградської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~актовий запис\~№117\~від 27.12.2023;\~після розірвання\~шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] »; судові витрати покласти на позивача. 16.09.2025, до відкриття провадження у справі, ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справу направлено за підсудністю до Голованівського районного суду Кіровоградської області, яка надійшла до останнього 16.10.2025. Ухвалою суду від 20.10.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, представник позивача в позові просила судове засідання проводити у їх відсутність, зазначила, що не заперечують прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 23.10.2025 рекомендованого листа з судовою повісткою, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2023 року сторони зареєстрували шлюб у Голованівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №117, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27.12.2023 Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 9). Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 03.05.2018 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 10). Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 08.09.2025, син сторін [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом як подружжя не проживають, мають малолітню дитину, спору про місце проживання дитини не мають. Згідно наданої позивачем заяви збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивачка, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, до суду подала заяву про залишення зміненого прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем квитанції №4210-4843-8406-4895 від 11.09.2025 (а.с. 5) та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 19), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в сумі 968,96 грн, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved