Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про скасування заборони об`єкту нерухомого майна. Просить суд скасувати заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з такими ідентифікаційними даними: Реєстраційний номер обтяження: 2283508; Зареєстровано: 12.08.2005 року; реєстратором - Друга костянтинівська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: повідомлення б/н Радгоспу «Берестовий»; Власник: [PERSON] ; Архівний номер: 5805186DONETSK2502; Архівна дата: 30.12.2003; Дата виникнення: 14.03.1985; № реєстра: 390028-3093; внутр. № 5401153F2DF4322E4338. Свої вимоги обґрунтовувала наступними обставинами. 02.12.1993 року на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М. зареєстрованого в реєстрі за №1578, Позивачка [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Так, Позивачка вирішила подарувати свій будинок, але при перевірці реєстру заборон відчуження нерухоме майно у мережі Інтернет було з`ясовано, що на вищевказаний житловий будинок, який їй належить на праві приватної власності накладено обтяження у вигляді заборони: реєстраційний номер обтяження: 2283508; зареєстровано: 12.08.2005 року; реєстратором - Друга костянтинівська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення б/н Радгоспу «Берестовий», об`єкт обтяження будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] ; архівний номер: 5805186DONETSK2502, архівна дата: 30.12.2003, дата виникнення: 14.03.1985, № реєстра: 390028-3093, внутр. № 5401153F2DF4322E4338. Як було встановлено, що Радгосп «Берестовий», який у подальшому реорганізований в ТОВ агрофірма «Берестовий», за повідомленням якого було накладено заборона на відчуження будинку припинено як юридичну особу. Крім, того відповідно до наказу від 25 вересня 1990 року за №426, вартість будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] повністю була сплачена за життя - [PERSON] . У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 грудня 1993 року на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , але, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявне обтяження № 440314017 на житловий будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою вчинений Державним реєстратором: Друга костянтинівська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення б/н Радгоспу «Берестовий», об`єкт обтяження будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] ; архівний номер: 5805186DONETSK2502, архівна дата: 30.12.2003, дата виникнення: 14.03.1985, № реєстра: 390028-3093, внутр. № 5401153F2DF4322E4338. Радгосп «Берестовий», який у подальшому реорганізований в ТОВ агрофірма «Берестовий», за повідомленням якого було накладено заборона на відчуження будинку припинено як юридичну особу згідно історичної довідки та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі за текстом Порядок): п. 4.15. видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.16.Порядку уразі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора проте, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 4.17. зазначено, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Пунктом 4.18. Порядку визначені Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV передбачено підстави для державної реєстрації прав (ст. 27) та порядок проведення реєстрації. Постановою КМУ від 25.12.2015№1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затверджено Порядок Державної реєстрації прав та документи , необхідні для такої реєстрації (ст.40,42). Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі №924/316/21 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що норма ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншим нормативно-правовим актом виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. До способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, відносяться у тому числі визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон №475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином на час розгляду цієї справи на належне власнику майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. З урахуванням наведеного суд вважає, що наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved