Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 10 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №101166989. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 12000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору. 26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 101166989 від 10.12.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 101166989 від 10.12.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024. Сума заборгованості відповідача становить 41295,2 грн. відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11999,18 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 28456,02 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 840 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за вих. № 23573698/3672 від 04.02.2025 р. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №101166989 від 10 грудня 2023 року, в сумі 41295 грн. 20 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11999,18 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 28456,02 грн., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 840 грн та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи по суті призначено на 27 березня 2025 року (а.с.38-39). 26 березня 2025 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просить частково відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з неї 14 730 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 12000 грн.; комісію за надання кредитних коштів 840,00 грн.; відсотки в розмірі 1890,00 грн. та розстрочити виконання рішення суду, встановивши порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 1600 грн, що становить 20 % від її заробітної плати, терміном на 9 місяців і затвердити графік погашення заборгованості з урахуванням її фінансового стану, з правом дострокового погашення. Розподілити судові витрати між позивачем та відповідачем у рівних частках з огляду на її спроби досудового врегулювання спору. Зазначила, що між нею та ТОВ «Мілоан» 10 грудня 2023 року був укладений кредитний договір №101166989, згідно з умовами якого вона отримала 12000 грн., рекомендована дата платежу 25.12.2023 (день завершення пільгового періоду) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Факт отримання кредиту не заперечує, однак частково не погоджується з позовними вимогами. Вказує, що 12 грудня 2023 року відбулася масштабна кібератака на мобільного оператора «Київстар», що призвело до повного відключення зв`язку та неможливості здійснення платежів через термінали та відділення Ощадбанку у смт Вільшанка Кіровоградської області. Ці обставини є форс-мажорними, тобто надзвичайними та невідворотними, що унеможливили виконання нею зобов`язань за кредитним договором №101166989 від 10.12.2023. Крім цього, 19 грудня 2023 року вона захворіла, була вимушена звернутися в лікарню за допомогою, 21 грудня 2023 року її відправили на обстеження, через необхідність термінового обстеження вона була вимушена витратити значну суму грошей, що призвело до неможливості подальшої сплати кредиту. Також зазначає, що відповідно до Закону України №2120-ІХ від 15.03.2022, в період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції та пеня за прострочення виконання грошових зобов`язань. Позивач нарахував штраф у подвійному розмірі за кожен день прострочення, що є неправомірним та суперечить вимогам чинного законодавства. Окрім того заперечує факт належного повідомлення її про відступлення права вимоги за кредитним договором №101166989 від 10.12.2023. Новий кредитор не надав докази того, що вона належним чином була проінформована. Також, заперечує факт отримання будь-якої претензії від позивача. Позивачем не надано жодних доказів того, що вона отримала претензію. Разом з цим зазначає про порушення ЗУ «Про захист прав споживачів», неправомірного використання персональних даних, порушення права на освіту, психологічного тиску та погроз, порушення права на повагу гідності та честі, поширення інформації та порушення права на приватність, а також просить врахувати її бажання реструктуризувати борг як спробу щодо досудового врегулювання спору. Просить врахувати її майновий стан, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та наявність відкритого виконавчого провадження та неможливість одночасного погашення боргу (а.с.48-67). 27 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 07 травня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи (а.с.68). 03 квітня 2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що 26.04.2024 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було надіслано повідомлення-вимогу по кредитному договору №101166989 з відміткою Вручити особисто щодо відступлення права вимоги за Договором Відповідача у зв`язку з невиконанням ним зобов`язань. В документі було визначено нові реквізити, а також суму заборгованості станом на 26.04.2024 41295,20 грн. Також 02.12.2024 від ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» була направлена претензія за вихідним №22906161/370, де зазначена інформація про укладення Договору про відступлення вимоги за Кредитним договором № 9986283 від 19.03.2023, з проханням негайно погасити заборгованість у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором а також реквізити для оплати ТзОВ ФК «Кредит-Капітал». Доказів щодо неотримання претензії та неотримання повідомлення-вимоги відповідачем не надано. Крім цього, доказів щодо надсилання листа з проханням про реструктуризацію боргу відповідач не надає. Зазначає, що відповідно до чинного законодавства усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією, що передбачено чинним законодавством. Відповідачем не надано суду доказів порушення її прав та причин несплати за кредитним договором матеріали справи не містять. Звертає увагу, що Закон №3498-ІХ від 22.11.2023 набрав чинності 24.12.2023, а договір про споживчий кредит було укладено 10.12.2023, а тому умови договору не суперечили вимогам Закону як на час його укладення, так і на час його виконання. У зв`язку з наведеним просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с.75-80). 07 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 09 червня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 09 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 08 липня 2025 року за клопотанням відповідача. 08 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 серпня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 15 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 10 вересня 2025 року за клопотанням відповідача. 10 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 жовтня 2025 року за клопотанням відповідача. 15 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 21 листопада 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Прийняти рішення у справі на підставі всебічного та повного з`ясування всіх обставин та обгрунтованої правової оцінки наявних у справі доказів, відмовивши у задоволенні позовних вимог частково. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 грудня 2023 року [PERSON] підписала заяву на отримання кредиту №101166989, якою ТОВ «Мілоан» було погоджено відповідачці умови кредитування: сума кредиту 12 000 грн. загальний строк кредитування: 105 днів. З них пільговий період: 15 днів, поточний період: 90 днів. Комісія за надання кредиту 7,00 % від суми кредиту. Денна процентна ставка: протягом пільгового періоду: 1,05 %, протягом поточного періоду: 3,50 % (зв.б. а.с.14). 10 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101166989, який підписаний відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «669745» (а.с. 8-13). Відповідно до п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн (п. 1.2. договору). Кредит надається загальним строком на 105 днів з 10 грудня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25 грудня 2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 березня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3. - 1.3.2. договору). Комісія за надання кредиту: 840 грн. яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово (пп. 1.5.1. договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1890 грн. які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (пп. 1.5.2. договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 37800 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пп. 1.5.3. договору). Пунктом 2.1. договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 479072*08. Відповідно до п. 6.1. та п. 6.2. договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Згідно п. 7.1. договору, цей договір (з додатками №1, №2, №3 та Правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору (а.с. 8-13). Додатком №1 до договору про споживчий кредит від 10 грудня 2023 року є графік платежів за договором про споживчий кредит від 10 грудня 2023 року, у якому визначена реальна процентна ставка та загальна вартість кредиту (а.с. 14). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та перерахувало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 12000 грн. що підтверджується копією платіжного доручення 78280700 від 10 грудня 2023 року (а.с. 17). 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі, за договором про споживчий кредит №101166989 від 10 грудня 2023 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 20-27). Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників від 26 квітня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2023 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 41295,2 грн. з яких: залишок по тілу кредиту 11999,18 грн., залишок по відсотках 28456,02 грн. залишок по комісії 840 грн. (зв.б. а.с. 27). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором №101166989 від 10 грудня 2023 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 11 лютого 2025 року становить 41295,20 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11999,18 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків 28456,02 грн. прострочена заборгованість за комісією - 840 грн (зв.б. а.с. 19). Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1051 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та не заперечується відповідачкою, що 10 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101166989, який підписаний відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «669745». Відповідно до п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12000 грн (п. 1.2. договору). Кредит надається загальним строком на 105 днів з 10 грудня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25 грудня 2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 березня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3. - 1.3.2. договору). Комісія за надання кредиту: 840 грн. яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово (пп. 1.5.1. договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1890 грн. які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (пп. 1.5.2. договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 37800 грн. які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пп. 1.5.3. договору). На виконання умов вказаного договору первісний кредитор перерахував на картковий рахунок відповідачки 12000 грн. Оскільки відповідачка не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №101166989 від 10 грудня 2023 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 11 лютого 2025 року становить 41295,20 грн. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11999,18 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків 28456,02 грн. прострочена заборгованість за комісією - 840 грн (зв.б. а.с. 19). Разом з тим, у відзиві на позовну заяву [PERSON] не погоджується із розміром заборгованості за відсотками, і зазначає, що така сума заборгованості повинна бути зменшена з 41295,2 грн до 14730 грн. В обґрунтування зазначає, що 12 грудня 2023 року відбулась масштабна кібератака, яка спричинила тривале порушення роботи мобільного зв`язку, інтернету та банківської системи, що позбавило її можливості здійснити платіж на погашення кредитної заборгованості. Вказала, що відповідно до ст. 625 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання внаслідок випадку (форс-мажору), звільняється від відповідальності. Суд не погоджується із такими твердженнями відповідачки з огляду на таке. Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі №465/5980/17 (провадження №61-1178св20)). У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №355/385/17 (провадження №61-30435сво18)). Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №753/8945/19 (провадження №61-8829сво21)). Як передбачено частиною першою статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц (провадження №61-11сво17), постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі №753/8945/19 (провадження №61-8829сво21)). Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 617 ЦК України). За своєю сутністю цивільно-правова відповідальність означає виникнення у особи обов`язку майнового характеру, якого не було до вчинення правопорушення. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (Постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі №757/58385/16-ц (провадження №61-17601свп18)). Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц (пр. №61-18013сво18)). Варто зазначити, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору. Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі №922/2394/21 вказано, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21». Пунктом 4.6 кредитного договору №101166989 від 10 грудня 2023 року укладеного між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачкою передбачено, що сторона договору, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та/або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. На підтвердження існування форс-мажорних обставин, які унеможливили вчасне виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, остання надала до суду витяг зі статті з інтернет мережі "Кібератака на Київстар" (2023), де зазначено, що 12 грудня 2023 року у роботі найбільшого в Україні оператора зв`язку "Київстар" стався масштабний збій. По всій країні у абонентів "Київстар" зник мобільний зв`язок та інтернет, при цьому користувачі не могли приєднатися до мереж інших операторів (а.с. 62). Згідно з копією листа ПрАТ «Київстар», 12 грудня 2023 року мережа Компанії зазнала наймасштабнішої в історії глобального телекомринку кібератаки, що призвело до ускладнень під час отримання електронних комунікаційних послуг. Станом на 25.12.2023 Компанія повністю відновила всі базові сервіси, які постраждали через хакерську атаку. Відповідно до копії листа АТ «Ощадбанк» №34/2-12/3512/2025/с від 23 червня 2025 року, обладнання банку працює на безпровідних модемах Київстар (зв`язок 3G). Модеми не працювали на відновлених частотах, у зв`язку з чим обладнання знаходилось без зв`язку, що було спричинено через масштабний збій у роботі найбільшого в Україні оператора зв`язку «Київстар» 12.12.2023. Більше того, відповідачем долучено до матеріалів справи копію відповіді Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати від 13 серпня 2025 року №1105-3/25/270, відповідно до якої з документів, наданих до заяви, не вбачається прямий зв`язок між вказаною у заяві подією та неможливістю розпоряджатись коштами для виконання своїх фінансових зобов`язань за договором про споживчий кредит. Так, дійсно оператором мобільного зв`язку Київстар підтверджено факт порушення роботи своїх сервісів в період з 12.12.2023 по 25.12.2023, але проблеми в роботі одного з мобільних операторів України, не позбавляли [PERSON] можливості скористатись для проведення онлайн платежів послугами інтернет від інших мобільних операторів, що працюють у її регіоні такими як VODAFONE та LIFECELL. Таким чином, торгово-промислова палата дійшла висновку про те, що у період з 12.12.2023 по 25.12.2023 [PERSON] була частково обмежена, але не позбавлена можливості виконувати свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, оскільки не була позбавлена можливості скористатись послугами банків. Разом з цим суд звертає увагу, що вказана відповідь надана щодо можливості виконання умов договору про споживчий кредит №5398531 від 29 листопада 2023 року. Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.\~76 ЦПК\~України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч.1, 4 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч.1, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8\~ст. 83 ЦПК України\~докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Умовами кредитного договору від 10 грудня 2023 року передбачено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 10 грудня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25 грудня 2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 березня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3. - 1.3.2. договору). Відповідачка не надала суду доказів, що здійснювала погашення заборгованості протягом усього періоду дії договору, до 24 березня 2024 року включно. Відтак посилання [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до власного тлумачення відповідачкою умов договору, однак не спростовують наявності у неї заборгованості за кредитним договором, зокрема наявності заборгованості за відсотками, нарахування та розмір яких були погоджені умовами кредитного договору. Щодо доводів відповідачки про те, що кредитор, не повідомивши її належним чином, здійснив продаж її кредиту, а новий кредитор ініціював судовий спір, суд зазначає, що згідно з усталеними правовими висновками Верховного Суду, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про зміну кредитора за умови невиконання боржником грошового зобов`язання, не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, які на користь первісного кредитора боржник не виконав також. Відповідачка не надала доказів виконання зобов`язання перед первісним кредитором, а тому відступлення права вимоги первісного кредитора до нового кредитора не порушує її прав. Щодо тверджень відповідачки про недобросовісну поведінку кредитора, яка перешкодила мирному врегулюванню спору та призвела до необґрунтованого стягнення заборгованості, суд зазначає, що вказані твердження не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання, а тому у зв`язку з цим несе ризик наслідків невиконання умов укладеного нею договору, позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Разом з\~цим,\~доводи відповідачки\~щодо порушення\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів»,\~неправомірного використання\~персональних даних,\~порушення права\~на освіту,\~психологічного тиску\~та погроз,\~порушення права\~на повагу\~гідності та\~честі,\~поширення інформації\~та порушення\~права на\~приватність не\~заслуговують на\~увагу,\~оскільки є\~необгрунтованими і\~не підтверджені\~належними та\~допустимими доказами\~і зводяться лише до помилкового тлумачення норм законодавства. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відтермінувати оплату боргу, щомісячними рівними платежами, а саме: 20% від заробітної плати відповідача: 1600 грн х 11 місяців, оскільки не має можливості оплатити борг в заявленій сумі, зазначивши, що її дохід - це лише її заробітна плата, який повністю витрачається, та що на її утриманні двоє малолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За правилами, закріпленими у ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно з ч.3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про відтермінування оплати боргу щомісячними рівними платежами слід відмовити у зв`язку із його необґрунтованістю. Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що згідно положень, закріплених у ст. 435 ЦПК України, вона має право після ухвалення рішення суду звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При цьому судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30). З огляду\~на викладене,\~враховуючи те,\~що [PERSON] \~отримала у\~ТОВ «МІЛОАН» кредитні кошти та взяла на себе зобов`язання по виконанню договору, однак на даний час не виконала їх, а також те, що за\~Договором відступлення\~прав вимоги\~№107-МЛ/Т від\~26\~квітня 2024 року право грошової вимоги перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №101166989 від 10 грудня 2023 року, що складає 41295,2 грн., з яких: 11999,18 грн. залишок по тілу кредиту, 28456,02 грн. залишок по відсотках, 840 грн. залишок по комісії. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» слід стягнути сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved