Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, три проценти річних та інфляційних витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2019 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №М01.00508.004721052. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 73660,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається банком. У п. 1.2. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування 24 місяці з дня підписання договору, тобто до 25.01.2020 року включно. Згідно з п. 1.3, 1.4. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 16,99 % річних. Відповідно до п. 2.5. кредитного нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування кредиту є неповернена сума кредиту. Згідно з п. 2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 24 щомісячних внесках згідно графіку щомісячних платежів. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківських поточний рахунок позичальника грошові кошти у сумі 73660,00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 28790,12 грн. Останній платіж проведено 14.08.2019. Строк на який було надано кредит за договором сплив 26.12.2020. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку з чим, станом на 26.12.2020 сформувалась наступна заборгованість позичальника перед банком за договором: заборгованість за основним боргом в сумі 57678,42 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 31463,43 грн. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29 грудня 2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу № 29/12-23, згідно якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №М01.00508.004721052. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 09.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Враховуючи подану заяву представника позивача, що не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника заочно, неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 26.12.2018 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №М01.00508.004721052. Відповідно до п.1.1 договору банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 73660,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно умов договору. У відповідності до п.1.2 договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 24 місяці. Згідно п.1.3, 1.4 кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювальну процентну ставку, яка на день укладання договору становила 16,99% річних. Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку 16,99%. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 73660,00 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. Позичальник зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі у зв`язку із чим станом на 03.04.2020 року сформувалася наступна заборгованість: заборгованості за основним боргом 57678,42 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 3279,45 грн., що разом становить 31463,43 грн. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт). 29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно п.2.1 цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №М01.00508.004721052 від 26.12.2018 р. у сумі 19003,90 грн., з яких: 57678,42 грн. - заборгованості за основним боргом; 31463,43 грн. - заборгованості за відсотками; 42244,01 грн. - заборгованості за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України,\~до нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Відповідно достатті\~516\~ЦК України\~заміна кредитора\~у зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Якщо боржник\~не був\~письмово повідомлений\~про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другоюстатті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів укладення та дійсності договору факторингу АТ «ІдеяБанк» та ТОВ «ФК«Сонаті», переходу праввимоги довідповідача від АТ «ІдеяБанк» до ТОВ «ФК«Сонаті». Наступне відступлення права вимоги було передбачено договором факторингу, укладеним між АТ «ІдеяБанк» та ТОВ «ФК«Сонаті», тому подальше переуступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача позивачу ТОВ «Санфорд Капітал» є правомірним. Договір факторингу між ТОВ «ФК «Сонаті» та позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» є укладеним та дійсним, позивач набув прав вимоги до відповідача за борговим зобов`язанням відповідно до кредитного договору №М01.00508.004721052 від 26.12.2018 року, тому суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника Відповідно достатті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним боргом та за нарахованими відсотками, загальна сума яких складає 89141,85 грн. з яких: 57678,42 грн. - заборгованості за основним боргом; 31463,43 грн. - заборгованості за відсотками. Згідно ч. 2\~ст.\~625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, і неустойку, і 3% річних, і індекс інфляції. Відповідно до п.18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Строк дії договору сплив 27.12.2020. Позичальником в узгоджені строки погашення кредиту в повному обсязі не здійснено, у зв`язку з чим у кредитора виникло право нарахування інфляційних витрат за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України. Відповідно до п.18 Прикінцевих і Перехідних Положень\~ЦК України кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 27.12.2020 і до 23.02.2022 включно. З наданого позивачем розрахунку встановлено, що він проведений з дотриманням норм закону, а тому підлягає до стягнення з боржника в сумі 11792,27 грн. інфляційні витрати та 3106,43 грн. три проценти річних. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Згідно наданих документів, встановлено, що між ТОВ "Санфорд Капітал" та адвокатським об`єднанням "Альянс ДЛС" укладений договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024. Згідно п.1.1 вказаного договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити Винагороду. Пунктом 1.2. договору про надання правничої допомоги передбачено, що серед іншого, Адвокатське об`єднання здійснює юридичні дії по стягненню заборгованості третіх осіб перед Клієнтом шляхом складання, підписання та подання до суду позовних заяв. Пунктом 1.3. зазначеного договору визначено, що перелік Боржників, щодо яких Клієнтом доручається вчинення дій стосовно стягнення заборгованості, сума заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього Договору, зазначають в Реєстрі боржників. Відповідно до п. 3.2. цього договору сума гонорару за надання послуг, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг. Пунктом 3.4.3. договору передбачено, що підписані сторонами Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надану правничу допомогу. На підтвердження понесених судових витрат по справі, представник позивача разом з позовною заявою надав до суду договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05.05.2025 року, який містить відомості про послуг з правничої допомоги, які були надані. Акт підписаний ТОВ "Санфорд Капітал" та адвокатським об`єднанням "Альянс ДЛС", містить інформацію про боржника [PERSON] , щодо якого адвокатським об`єднанням було надано правничу допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 7200,00 грн документально підтверджені, а тому мають бути стягненні з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, які просить стягнути з відповідача [PERSON] позивач, щодо плати послуг поштового зв`язку відносяться до судових витрат, які охоплюються положеннями ст. 133 ЦПК України, а саме є витратами пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесення витрат на поштове пересилання примірника позовної заяви позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення, квитанцію за списком № 2315 за пересилання листів у кількості 37 шт. на загальну суму 2135 грн., список відправки відповідно до якого за № 15 значиться надіслання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] поштової кореспонденції, плата за пересилання 55 грн., відправлення № 0505316804980. Відтак, вимога про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі 55 грн підлягає задоволенню. Згідно з платіжною інструкцією № 1430 від 03 червня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень.. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 617, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1077, 1084 ЦК України,

Outcome: approved