Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 28.10.2024 р. укладено Кредитний договір № 28.10.2024-100000236. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі\~15 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.10.2024 р., строком на 140 днів. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 16413,71 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 21.10.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, представник позивача в позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі. \~ \~ \~ \~За наявності умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.10.2024 між сторонами було укладено кредитний договір № 28.10.2024-100000236 (а.с. 28-34) за яким надано позичальнику грошові кошти в сумі 15000 грн., що підтверджується квитанцією про переказ коштів від 28.10.2024 року (а.с. 35), строком на 140 дні (а.с.26). Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-1919. \~ \~ \~ \~Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 16413,71 грн., яка складається: 9235,01 грн. основний борг, 3878,70 грн. - проценти, 3300 грн. - неустойка. (а.с.12). Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір на виконання умов якого позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача 15000 грн. Відповідач, належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 9235,01 грн та за відсотками в сумі 3878,70 грн. Вказані обставини відповідачем не спростовано, доказів виконання зобов"язання або ж власного розрахунку боргу не надано. За таких обставин, суд вважає за можливе в цій частині позовні вимоги задоволити. \~ \~ \~ \~Щодо вимог про стягнення неустойки. \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що відповідно до Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Відтак, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог про стягнення неустойки слід відмовити. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial