Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

представник позивача адвокат Терновенко Р.М. який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом до Благовіщенського районного суду до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: [INFO] в село Шамраєве Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6444 га кадастровий номер 3525589700:02:000:0434, що розташована на території с.Шамраєве Голованівського району Кіровоградської області (на даний час територія Благовіщенської територіальної громади) . Після своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким вищезазначене майно заповіла [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р. Хлопчанюк та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус повідомив що крім спадкоємця за заповітом, є спадкоємець, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом, яка має обов`язкову частку у спадщині. Як вбачається\~з роз`яснення\~приватного нотаріуса\~щодо реалізації\~спадкових справ\~позивача 10\~жовтня 2025\~року №118,\~відповідач звернулась\~з заявою\~про видачу\~їй обов`язкової\~частки на\~прийняття спадщини\~у спадковому\~майні позивача,\~а саме\~земельній ділянці\~кадастровий номер\~3525589700:02:000:0434\~площею 3.6444\~га що розташована на території с.Шамраєве Голованівського району Кіровоградської області (на даний час територія Благовіщенської територіальної громади). Щодо розміру обов`язкової частки відповідача, то слід зазначити, що відповідач мала право на 1/4 частки в спадковому майні, оскільки в неї є ще рідний брат, який не вступав у спадщину після смерті спадкодавця у зв`язку з чим її частка становить частки у спадщині, що передбачено ст.1241 ЦКУ. Відповідно до заповіту від 07.10.2024 року спадкодавець заповіла все належне їй майно на позивача. Відповідач в свою чергу 16.10.2024 року направила на адресу позивача заяву, в якій її підпис нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драною Л.А. Зі змісту заяви відповідача [PERSON] від 16.10.2025 року вбачається що вона не має наміру отримувати свідоцтво про прав на спадщину за законом в спадщині після смерті [PERSON] . Оскільки, відповідач формально відмовилась від своєї частки, вона втратила правовий інтерес у спадковому майні а тому суд не повинен присуджувати їй частку або компенсацію особі, які відмовилася . Подача заяви про відмову відповідача, навіть за межами 6 місячного строку, є підставою для припинення спору щодо обов`язкової частки, тому суд має взяти до уваги заяву відповідача, оскільки вона фактично усуває причину через яку нотаріус не міг видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. У зв`язку з викладеним позивач, просить визнання за нею право власності на нерухоме майно будинку в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Терновенко Р.М. повноваження якого містяться в матеріалах справи не з`явились, представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог та розглядати справу у її відсутності. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Судом встановлено, що [INFO] в село Шамраєве Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6444 га кадастровий номер 3525589700:02:000:0434, що розташована на території с.Шамраєве Голованівського району Кіровоградської області (на даний час територія Благовіщенської територіальної громади) . Після своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким вищезазначене майно заповіла [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р. Хлопчанюк та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус повідомив що крім спадкоємця за заповітом, є спадкоємець, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом, яка має обов`язкову частку у спадщині. Як вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса щодо реалізації спадкових справ позивача 10 жовтня 2025 року №118, відповідач звернулась з заявою про видачу їй обов`язкової частки на прийняття спадщини у спадковому майні позивача, а саме земельній ділянці кадастровий номер 3525589700:02:000:0434 площею 3.6444 га що розташована на території с.Шамраєве Голованівського району Кіровоградської області (на даний час територія Благовіщенської територіальної громади). Щодо розміру обов`язкової частки відповідача, то слід зазначити, що відповідач мала право на 1/4 частки в спадковому майні, оскільки в неї є ще рідний брат, який не вступав у спадщину після смерті спадкодавця у зв`язку з чим її частка становить частки у спадщині, що передбачено ст.1241 ЦКУ. Відповідно до заповіту від 07.10.2024 року спадкодавець заповіла все належне їй майно на позивача. Відповідач в свою чергу 16.10.2024 року направила на адресу позивача заяву, в якій її підпис нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драною Л.А. Зі змісту заяви відповідача [PERSON] від 16.10.2025 року вбачається що вона не має наміру отримувати свідоцтво про прав на спадщину за законом в спадщині після смерті [PERSON] . Оскільки, відповідач формально відмовилась від своєї частки, вона втратила правовий інтерес у спадковому майні а тому суд не повинен присуджувати їй частку або компенсацію особі, які відмовилася . Подача заяви про відмову відповідача, навіть за межами 6 місячного строку, є підставою для припинення спору щодо обов`язкової частки, тому суд має взяти до уваги заяву відповідача, оскільки вона фактично усуває причину через яку нотаріус не міг видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України) Відповідно до ч ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Як вбачається\~з роз`яснення\~приватного нотаріуса\~Голованвського нотаріального\~округу Хлопчанюк\~Р.\~від 10\~жовтня 2025\~року №118\~позивачу було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на \~земельну ділянку,\~оскільки було\~подано заяву\~про прийняття\~спадщини спадкоємцем\~за законом\~з обов`язковою\~часткою у\~спадщині.\~Однак,\~відповідач 16.10.2024 року направила на адресу позивача заяву, в якій її підпис нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драною Л.А. Зі змісту заяви відповідача [PERSON] від 16.10.2025 року вбачається, що вона не має наміру отримувати свідоцтво про прав на спадщину за законом в спадщині після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивачка може лише в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнала та погодилася на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved