Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

18 червня 2025 року [PERSON] звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 28.01.2005 у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 54. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, втрачені почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально, ведуть окремий бюджет. Від шлюбу подружжя має повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20.06.2025 відкрито позовне провадження у вказаній цивільній справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22.09.2025 матеріали вищевказаної цивільної справи направлено на розгляд до Комунарського районного суду міста Запоріжжя за територіальною підсудністю на підставі ст.ст. 27, 31 ЦПК України. Ухвалою суду від 24.10.2025 цивільну справі прийнято до свого провадження, повторно розпочато розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 24.11.2025. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримала, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 28.01.2005 у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (відповідний актовий запис № 54), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.7) та актовим записом про шлюб №54 від 28.01.2005 (а.с.8). Позивач та відповідач мають спільну повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, Україна та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану запорізького міського управління юстиції (а.с.11, 12). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, фактичне припинення шлюбних стосунків, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. З огляду на те, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а подружжя зберегти шлюб не бажає, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову, а також відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалося, судом не вирішувалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved