Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на період навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона та відповідач по справі є батьками дочки [PERSON] , [INFO] . На даний час донька навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, денною формою навчання, за платною освітньою послугою - договір від 07.09.2025. У зв`язку з навчанням потребує додаткових матеріальних витрат на своє утримання, такі як оплата навчання та проживання, проїзду до місця навчання, коштів на харчування, придбання одягу та взуття, засобів гігієни, необхідної літератури та канцелярських товарів для навчання. На утриманні позивача перебуває черверо дітей, двоє з яких мають інвалідність, що ставить у важке матеріальне становище позивача. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, працездатний, матеріально забезпечений і тому має можливість надавати матеріальну допомогу дочці у зв`язку з її навчанням. Ухвалою суду від 07.10.2025 провадження у цивільній справі за даним позовом відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзив у встановлений строк суду не надав. У матеріалах справи присутня заява відповідача від 21.10.2025, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія актового запису про народження №270 від 26.12.2003. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2014, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на " [PERSON] ". Згідно довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №87/2526 від 11.09.2025, [PERSON] є студентом 1 курсу спеціальності "В2 Дизайн"; освітньої програми "Дизайн"; другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання; навчається за кошти фізичних осіб; термін навчання 08.09.2025 по 31.12.2026. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у власній Постанові від 24.02.2016 по цивільній справі №6-1296цс15, роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Враховуючи, що повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей,суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на навчання доньки в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. Щодо судового збору слід зазначити таке. Від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved