Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач, КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - відповідач 2, [PERSON] ) в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість: за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 4 279,06 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 543,44 грн, три проценти річних 128,37 грн; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2 647,48 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 336,23 грн, три проценти річних 79,42 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 3 596,51 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 456,76 грн, три проценти річних 107,90 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 2 324,13 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 295,16 грн, три проценти річних 69,72 грн; заборгованість по сплаті за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплої енергії у розмірі 26 593,03 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 729,41 грн, три проценти річних 642,37 грн, пеня у розмірі 406,64 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 року послугу з постачання гарячої води у розмірі 26 891,89 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2867,78 грн, три проценти річних 659,53 грн, пеня - 437,05 грн; заборгованість по сплаті за абонентське обслуговування за постачання теплої енергії у розмірі 572,12 грн; заборгованість по сплаті за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 320,75 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 0,00 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн; також 3 028,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 01.05.2018 року позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 року, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила 630). Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII, Постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типову: договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ № 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ № 830). Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: 1. договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). 2. щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kr-kyyivteploen/. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, і отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: [ADDRESS] під`єднаний до мережі тепло та водопостачання, отже відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачем послуг з ТЕ/ПГВ. Таким чином, виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: позивач надає послуги, щомісячно надсилає споживачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. Проте, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/ або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість. У зв`язку з невиконанням свого зобов`язання позивач має право на підставі ст. 625 ЦК України на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.08.2025 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2025 року відкладено розгляд справи на 17.11.2025 року. 27.08.2025 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила застосувати строк позовної давності до періоду заборгованості за центральне опалення та постачання гарячої води: з 01.07.2015 року по 30.04.2018 року, шляхом списання суми заборгованості у розмірі 6 926,54 грн за центральне опалення та постачання гарячої води, а також інфляційні витрати 879,67 грн у розмірі та 3 % річних у розмірі 207,79 грн. Просила позовні вимоги заявлені задовольнити частково щодо заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року у розмірі 1798,25 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 228,38 грн, 3 % річних 53,95 грн; за спожиті послуги з центрального постачання гарячої води за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року у розмірі 1162,06 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 147,58 грн, 3 % річних 34,86 грн. за спожиті послуги з постачання теплової енергії з 01.11.2021 року у розмірі 13 296,51 грн, пеню у розмірі 203,32 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 1364,70 грн, 3 % річних 321,18 грн, за спожиті послуги з постачання гарячої води з 01.11.2021 року у розмірі 13 445,94 грн, пеню у розмірі 218,52 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 1433,69 грн, 3 % річних 329,76 грн, 190,70 грн, за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмір 160,37 грн, за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмір та витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 1 514,00 грн. Указувала, що період стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за період з 01.07.2015 року по 30.04.2018 року не підлягає задоволенню, оскільки строк позовної давності за вказаний період вже минув, а строк позовної давності повинен почати відраховуватися від 12.03.2020 року, а отже сума у розмірі 6926,54 грн за центральне опалення та постачання гарячої води, а також інфляційні витрати 879,67 грн у розмірі та 3 % річних у розмірі 207,79 грн не підлягає стягненню з відповідачів. Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились; про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач-1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила застосувати строки позовної давності та задовольнити позовні вимоги частково з підстав, викладених у відзиві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 01.04.2025 року зареєстровано, зокрема, [PERSON] з 22.06.2016 року та [PERSON] з 22.06.2016 року. З 01.05.2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: 3 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ). На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір). Свідченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Відповідачі від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлялися (не відключалися). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між позивачем та відповідачами підтверджується діями сторін, а саме: позивач щомісячно надає відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає відповідачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. Крім того, позивач, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 (далі Договір цесії), укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Новий Кредитор), набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року №111 (4511). Окрім цього, позивачем згідно норм чинного законодавства нараховано розмір 3% річних, інфляційних втрат та пені на суму простроченої заборгованості. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідачами не спростовано належними та допустимим доказами правильності нарахування КП «Київтеплоенерго» заборгованості за вказані послуги, а також не надано власного розрахунку заборгованості. Щодо строків позовної давності. Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо. 30.03.2020 року прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020 року. Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02.04.2017 року. Заборгованість, яка утворилася до вказаної дати, стягненню не підлягає. При цьому, КП «Київтеплоенерго» надало суду розрахунок заборгованості, нарахованої починаючи з 01.05.2018 року. Розрахунку заборгованості, нарахованої до 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» суд не надало. На підтвердження вимог про стягнення заборгованості до вказаної дати КП «Київтеплоенерго» надало лише копію договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), укладений 11.10.2018 року з ПАТ «Київенерго». Водночас, у вказаному договорі взагалі не зазначено за який період була нарахована вказана заборгованість. Відтак, у суду відсутні підстави для висновку про те, що вказана заборгованість була нарахована в межах позовної давності. Також враховуючи, що вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних (згідно зі ст. 625 ЦК України) є похідною від вимоги про стягнення основного боргу, відтак позовні вимоги у частині стягнення: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 4279,06 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 543,44 грн, 3% річних у розмірі 128,37 грн; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2 647,48 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 336,23 грн, 3% річних у розмірі 79,42 грн - не підлягають стягненню з відповідачів. В іншій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру задоволених вимог. Відповідно до платіжної інструкції від 03.04.2025 року № 175 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню (89,59 %) то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 712,78 грн.

Outcome: partial