Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 100м до місця проживання з постраждалою особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також до місця робіт за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою суду від 18.11.2025 прийнято заяву та відкрито провадження у справі. В обгрунтування заяви покликається на те, що вона проживає за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми. Упродовж кількох років її чоловік вчиняє щодо неї фізичне, психологічне, економічне. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, після чого стає неконтрольованим та неадекватним. Насильсьтво щодо неї часто відбувається на очах їхніх неповнолітніх дітей. В присутності дітей відповідач принижував її родичів. Поведінка чоловіка дуже негативно впливає на її здоров`я та самопочуття. Вона перебуває в постійному стресі та тривозі. Подала кілька заяв до поліції, оскільки чоловік систематично вчиняє насильство і вона постійно перебуває в небезпеці. В судове засідання заявниця не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з дружиною перебуває у шлюбі з 2010 року, у шлюбі в них народилось двоє дітей. Коли почалась війна психологічний стан його дружини змінився, провокує конфлікти. Дружина подала заяву про видачу обмежувального припису до суду, щоб мати перевагу при розподілі майна. Представник заінтересованої особи [PERSON] заперечив щодо обмежувального припису та просить у такому відмовити. Заслухавши вступне слово заінтересованої особи та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення частково. Відповідно до приписів ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (п.1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України); батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»(п. 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України). Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2010. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] та їхніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01.10.2025. Згідно із\~постанови Сихівського\~районного суду\~м.Львова\~від 13.06.2025 [PERSON] \~20.04.2025\~приблизно о\~10:00\~год.\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вчинив фізичне\~та психологічне\~насильство відносно\~своєї дружини\~ [PERSON] ,\~а саме:\~погрожував фізичною\~розправою,\~штовхав та\~наніс удар\~долонею по\~спині без\~нанесення тілесних\~ушкоджень,\~чим міг\~завдати шкоди\~здоров`ю потерпілої. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави. Окрім того, до матеріалів справи долучено висновк психолога [PERSON] , згідно якого заявниці було проведено первинне обстеження, в результаті якого виявили ознаки тривожності, ознаки депресивного стану, що можуть бути результатом пережитих стресів психо-травмуючих впивів щодо неї зі сторони її чоловіка [PERSON] 13.11.2025 року був винесений Терміновий заборонний припис серія AA№393151 відповідно до якого [PERSON] 12.11.2025 о 23.27 за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] психологічне економічне насильство, а саме виражався нецензурною лексикою, виганяв з кухні, викидав її харчі.Даний терміновий припис був винесений строком на 10 діб. Крім того, вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно дружини [PERSON] підтверджується дослідженим судом відеозаписом та звукозаписом. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 3 ст. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. А відповідно до п. 14 вказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з положеннями п. 1, 2 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: подружжя, колишнє подружжя. Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1, 2 ч. 1 ст.26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа, а у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та ін. Відповідно до ч. 3-4 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї дружини [PERSON] . Оскільки існує загроза продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та стверджуються зібраними у справі доказами, тому для попередження вчинення домашнього насильства, а також реального захисту і відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів постраждалої особи до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис у спосіб, зазначений заявником, так як такий відповідає переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника, визначеному у статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Однак суд дійшов переконання, що обмежувальний припис щодо [PERSON] слід видати на строк 3 місяці, оскільки саме такий строк тимчасового обмеження прав кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб буде достатнім, обґрунтованим та легітимним заходом втручання у права та свободи особи, а тому заява підлягає частковому задоволенню. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Outcome: partial