Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

16 січня 2025 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» (позивач) до [PERSON] (відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 35000 доларів США, стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Також позивач просить витребувати у Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 26.02.2007 між ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» та [PERSON] укладено договір позики у сумі 177\~450,00 грн, що еквівалентно 35\~000 доларів США. Вказаний договір було укладено для забезпечення виконання попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки. 16.07.2024 позивач дізнався про смерть [PERSON] , коли його спадкоємець відповідач [PERSON] звернулась із заявою до позивача про викуп земельної ділянки. Позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями про повернення коштів, однак відповіді не отримав. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, витребувано копію спадкової справи з Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. 27 лютого 2025 року надійшла копія спадкової справи. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не прибула, проте подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 26 лютого 2007 року між ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» передає у власність [PERSON] грошові кошти в національній валюті України у сумі 177 450,00 грн, що еквівалентно 35 000 доларів США за офіційним курсом АКБ «ІМЕКСБАНК» на день надання позики, а [PERSON] зобов`язується повернути ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» таку ж суму грошових коштів в строк та на умовах, встановлених цим договором. Позика надається строком до вимоги Позикодавця про її повернення. Грошові кошти, які є предметом цього договору позики, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання та нотаріального посвідчення цього договору (пункти 1, 2, 3). Вказаний договір підписаний сторонами договору та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. 26 лютого 2007 року. Отже банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі. Цього ж дня між ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» та [PERSON] укладено попередній договір, за умовами якого [PERSON] зобов`язується в майбутньому (у термін та строки, вказані в п. 2 цього Договору) відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього Договору укласти з ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» Договір купівлі-продажу (основний Договір), згідно якого зобов`язується передати у власність ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» належну йому на праві власності земельну ділянку кадастровий № 5121080300:01:002:0160, площею 5,21 га, що знаходиться на території Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, при умові зміни цільового призначення земельної ділянки, а ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» зобов`язується прийняти у власність земельну ділянку та сплатити за неї грошову суму у розмірі 177 450,00 грн, що еквівалентно 35 000 доларів США. Відповідно до п. 6 цього Договору сторони встановлюють, що розрахунки за основним Договором здійснюються Сторонами шляхом перерахування грошових коштів Покупцем на особистий рахунок Продавця, або шляхом передачі Покупцем Продавцю відповідної суми грошових коштів, або в інший встановлений чинним законодавством України спосіб, в тому числі шляхом зарахування вимог за Договором позики укладеному та підписаному Сторонами 26 лютого 2007 р. в письмовій формі на суму позики 177 450,00 грн, що еквівалентно 35 000 доларів США. Вказаний договір підписаний сторонами договору та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. 26 лютого 2007 року. У справі відсутні відомості щодо виконання умов попереднього Договору. [INFO] [PERSON] помер. 16 липня 2024 року в ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» звернулась [PERSON] із заявою, в якій повідомила, що є новим власником земельної ділянки № 5121080300:01:002:0160 на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-225 від 23.09.2022 та просить викупити земельну ділянку. З копії спадкової справи № 7/2022, заведеної Доманівською державною нотаріальною контрою Миколаївської області. після смерті [PERSON] , встановлено, що [PERSON] є єдиними спадкоємцем [PERSON] та до складу спадкового майна увійшли земельні ділянки № 5121080300:01:002:0160 та № 4822784400:05:000:0045, на які 23 вересня 2022 року видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. 10 грудня 2024 року та 15 січня 2025 року ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» надіслав [PERSON] претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. 15 січня 2025 року ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» надіслав Другій Первомайській державній нотаріальній конторі Миколаївської області претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Вказана вимога [PERSON] не виконана. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника (у тому числі, якщо смерть боржника настала під час розгляду справи у суді) суди для правильного вирішення справи першочергово повинні встановити, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, тобто чи вчинив кредитор потрібні дії у матеріальних відносинах. При дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини). Відповідно до приписів статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Виходячи із змісту статті 1281 ЦК законодавець допускає два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців; опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а за межами України через консула. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Щодо наявності заборгованості, слід врахувати таке. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). За приписами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 177 450,00 грн, що еквівалентно 35 000 доларів США за договором позики від 26 лютого 2007 р., що підтверджується наявністю підписів сторін на цьому договорі. З матеріалів справи встановлено, що банк дізнався про смерть [PERSON] 16.07.2024, пред`явив вимогу його спадкоємиці 10 грудня 2024 року. Отже, направлення [PERSON] 10 грудня 2024 року та 15 січня 2025 року на адресу Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області претензії про виконання боргових зобов`язань за договором позики, укладеним 26 лютого 2007 року, свідчить про дотримання кредитором положень статті 1281 ЦК України. Оскільки у [PERSON] на підставі договору позики від 26 лютого 2007 року виникли боргові зобов`язання перед ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС», які не були виконані, вимоги кредитора повинні бути задоволені єдиним спадкоємцем [PERSON] . Водночас, відповідальність спадкоємців обмежується вартістю майна, одержаного у спадщину. При доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, провадження № 61-25487св18, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, провадження № 61-44960св18, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, провадження № 61-27515св18, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, провадження № 61-37696св18, від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17, провадження № 61-8415св21. Відповідач в судове засідання не прибула, відзиву не подала. Клопотань щодо проведення експертизи з визначення вартості майна учасники справи не заявляли. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи невиконання відповідачем свого обов`язку, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки рішення ухвалене на користь ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС», відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним також покласти на відповідача обов`язок відшкодувати ТОВ «ПІВДЕНІНВЕСТСЕРВІС» судовий збір у розмірі 22\~186,50 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем лише наведено попередній розрахунок суми судових витрат, однак не надані належні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, а тому у стягненні цих витрат суд відмовляє. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Outcome: approved