Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

22 травня 2025р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просили: визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 площею 1,659 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 площею 1,659 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову посилались на те, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на майно: земельну ділянку площею 1,659 га кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 та 1/5 частку в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] 18 жовтня 2005 року склав заповіт, посвідчений секретарем Григорівської сільської ради, яким все своє майно заповів синам [PERSON] та [PERSON] . В березні 2025 року позивачі звернулись до державного нотаріуса з питанням оформленням спадкових прав за заповітом після смерті свого батька, однак отримали відмову у їх оформленні, оскільки в заповіті спадкодавцем не визначено частки в спадковому майні для кожного із спадкоємців, житловий будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». [INFO] померла їх матір [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] належить 1/5 частки в майні колгоспного двору як члену колгоспного двору. Після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] його 1/5 частка в майні колгоспного двору перейшла за заповітом до двох синів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/10 частці. Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] її 1/5 частка в майні колгоспного двору за загальними правилами спадкування перейшла за законом до двох синів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/10 частці. Таким чином, позивач [PERSON] з урахуванням своєї 1/5 частки в майні колгоспного двору, успадкованої 1/10 після смерті батька та 1/10 частки успадкованої після смерті матері став власником 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] успадкував 1/10 частки в майні колгоспного двору за заповітом після смерті батька та 1/10 частки в майні колгоспного двору за законом після смерті матері, став власником 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . До спадкової маси після смерті [PERSON] відноситься також земельна ділянка площею 1,659 та кадастровим номером 6824282300:03:021:0178. Враховуючи розтлумачений позивачами зміст заповіту батька, кожний з них успадковує за заповітом по 1/2 частці, вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Мініх І.М. позов підтримали повністю та просили його задовольнити, з вищенаведених підстав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, натомість його представник адвокат Мініх І.М. просила позов [PERSON] задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь та звернувсь до суду з відзивом на позов, в якому вказав, що до позовних вимог позивачів слід застосувати строк позовної давності, у зв`язку з чим у позові слід відмовити. Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть серія [NUMBER] від 17.02.2006. Встановлено, що за життя - [PERSON] заповів все своє майно на користь [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними заповіту, посвідченого секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за р.№117. Як вбачається з даних державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №026899 від 08.06.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010574700073 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5300117362025 від 17.01.2025, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,659 га, розташована на території Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6824282300:03:021:0178. Відповідно до даних свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.10.1997, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради народних депутатів №78 від 29.04.1987, житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами до нього, розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Як вбачається з довідки-виписки з погосподарської книги Григорівського старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №21-10/7 від 20.01.2025, згідно записів у погосподарській книзі №6 с.Григорівка Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області за 1991-1995 роки домогосподарство №516 у с.Григорівка головою якого був [PERSON] , 10.11.1935 належало до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова господарства, [PERSON] , [INFO] - член господарства, [PERSON] , [INFO] - член господарства, [PERSON] , [INFO] - член господарства, [PERSON] , [INFO] - член господарства. Відповідно до даних довідки КП «Бюро технічної інвентарізації Старокостянтинівської міської ради» №3028 від 10.03.2025 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , зареєстрований в Хмельницькому обласному об`єднаному БТІ в реєстровій книзі №3 під реєстровим №242 за колгоспним двором, головою якого являється [PERSON] . Згідно рішення №4 від 25.12.2015 3 серії VІІ скликання Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області перейменовано в [ADDRESS] . Відповідно до даних довідки виконкому Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області №1763 від 15.06.2017 [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] , склад сім`ї - дружина [PERSON] , померла [INFO] . Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі ст.4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української PCP №885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність». Відповідно до положень ст.563 ЦК УРСР в редакції 1963 року в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (розділ VII Спадкове право). З вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] відносився до суспільної групи «колгоспний двір» і головою якого був [PERSON] та членами господарства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто кожному належало по 1/5 частці будинковолодіння. Встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] прийняла його непрацездатна дружина [PERSON] , [INFO] , звернувшись з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 10.08.2006; його син - [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 10.02.2020, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області справа №683/1267/18 провадження №2/683/102/2019 від 25.11.2019, яке набрало законної сили 27.12.2019 та син - [PERSON] , який звернувсь з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 14.01.2025, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області справа №683/3168/24 провадження №2-о/683/162/2024 від 04.11.2024, яке набрало законної сили 09.12.2024. Таким чином право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мали: - його непрацездатна дружина [PERSON] , [INFO] обов`язкова частка у спадщині (ч.1 ст.1241 ЦК України), що становить 1/30 частки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] (1/5 частка /спадщина/: 3 спадкоємці = по 1/15 частці та 1/15 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/30) та 1/6 частки земельної ділянки площею 1,659 з кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 (три спадкоємці по 1/3 частки, 1/3 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/6) ; -син [PERSON] за заповітом, що становить 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] (1/5 частка /спадщина/ : 3 спадкоємці = по 1/15 частці, 1/15 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/30 та 1/5 /спадщина/ 1/30 (обов`язкова частка у спадщині [PERSON] ) = 5/30 : 2 спадкоємці = 1/12) та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 (три спадкоємці по 1/3 частки, 6/6 /спадщина/ 1/6 (обов`язкова частка у спадщині) = 5/6, 5/6 : 2 спадкоємці = 5/12); -син [PERSON] за заповітом, що становить 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] (1/5 частка /спадщина/ : 3 спадкоємці = по 1/15 частці, 1/15 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/30 та 1/5 /спадщина/ 1/30 (обов`язкова частка у спадщині [PERSON] ) = 5/30 : 2 спадкоємці = 1/12) та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 (три спадкоємці по 1/3 частки, 6/6 /спадщина/ 1/6 (обов`язкова частка у спадщині) = 5/6, 5/6 : 2 спадкоємці = 5/12). Встановлено, що [PERSON] нотаріально не оформила свої спадкові права після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та померла [INFO] і після її смерті спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням завідуючої Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. №884/01-16 від 14.06.2025 та даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81529412 від 14.06.2025. Як вбачається з даних відповіді на звернення завідуючої Старокостянтинівською держнотконторою Заворотної Т.В. №418/02-14 та №419/02-14 від 25.03.2025 позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права на частки земельної ділянки площею 1,659 га, розташованої на території Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6824282300:03:021:0178 та будинковолодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, у заповіті від 18.10.2005 р.№17 не зазначені частки спадкоємців та будинковолодіння належить колгоспному двору. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Також, відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач [PERSON] успадкував за заповітом після смерті батька [PERSON] 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , а також є власником 1/5 частки, зазначеного будинковолодіння, як член колгоспного двору, тобто всього 17/60 частки будинковолодіння та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] успадкував за заповітом після смерті батька [PERSON] 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером 6824282300:03:021:0178 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині визнання за кожним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , по 1/10 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , з наступних підстав. Так, відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно положень ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Натомість частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням завідуючої Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. №884/01-16 від 14.06.2025 та даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81529412 від 14.06.2025. З вищенаведеного слідує, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , які постійно не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття та не подали заяв про прийняття спадщини, є такими, що не прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а отже відсутні підстави для визнання за ними права власності на спадкове майно після її смерті. Щодо застосування строку позовної давності, як підстави для відмови у позові, про що заявлено відповідачем [PERSON] , то суд зазначає наступне. Так,\~відповідно до\~ч.1\~ст.256\~ЦК України\~позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу.\~ Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.256 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Крім того, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Натомість відповідно до приписів ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Як зазначено вище, судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись з відповідними заявами до Старокостянтинівської держнотконтори Хмельницької області і такі заяви прийняті нотаріусом, таким чином позивачам належить спадщина з часу відкриття спадщини, а звернення з позовом до суду не є способом захисту свого цивільного права або інтересу в розумінні ч.1 ст.256 ЦК України, а тому відсутні підстави для застосування вимог ч.4 ст.267 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial