Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.02.2020 року за власного волевиявлення, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] подала заявку на отримання кредиту № 1891358. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1891358 від 20.02.2020р., який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 1891358 від 20.02.2020р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 13 000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 20.08.2020 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 02/08 ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1891358 від 20.02.2020р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно додатку № 1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1891358 від 20.02.2020р. Згідно додатку № 1 до договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 30 160 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту- 13 000 грн.; заборгованість за відсотками 15 600 грн.; заборгованість за комісією 1 560 грн. Позивачем на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 1891358 від 20.02.2020р. Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ПІН-ПОНГ» та просив позов задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача у судове засідання, просив провести заочний розгляд справи. Відповідач, подала до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається те, що позовні вимоги вона визнає частково у сумі 16\~900 грн., з яких: тіло кредиту в сумі 13 000 грн., та відсотки в розмірі 3\~900 грн., нараховані у період дії договору ( 20 днів ). В решті позовних вимог позивача просить відмовити. Також частково визнає витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 1500 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 20.02.2020 року за власного волевиявлення, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] подала заявку на отримання кредиту № 1891358. Згідно п.п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п. п. 1.2., 1.3., 1.4. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13 000,00 грн. Кредит надається строком на 20 днів з 20.02.2020 р. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 11.03.2020 року. Відповідно до п. 1.5. загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5 460,00 грн. в грошовому виразі та 766.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Згідно п.1.5.1 комісія за надання кредиту: 1560 грн, яка нараховується за ставкою 12.00 відсотків від суми кредиту одноразово. П. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 3900.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. П. 1.6. стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.2.1. договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2., або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначених п.1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. Згідно п. 2.4.1. позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Якщо після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, заборгованість не буде погашена позичальником. 20.08.2020 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 02/08 ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1891358 від 20.02.2020р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно додатку № 1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1891358 від 20.02.2020р. Згідно додатку № 1 до договору факторингу сума боргу [PERSON] перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 30 160 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту- 13 000 грн.; заборгованість за відсотками 15 600 грн.; заборгованість за комісією 1 560 грн. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першоїстатті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другоюстатті 1050 ЦК України. Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором кредиту проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 20 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки. ТОВ «ФК «Пінг-Понг» просило стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором суд зазначає наступне. За умовами кредитного договору №1891358 від 20.02.2020р. сума кредиту становила 13000,00 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,50% на день, весь строк кредитування 20 днів. При цьому суд зазначає, що відповідного до умов договору іншого (тривалішого) строку або терміну його дії судом не встановлено. Отже, розмір відсотків за 20 днів кредитування складає 3900,00 грн. (13000х1,50х20). Позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку\~ст.625ЦК України, позивач не заявляв, а суд не має права виходити за межі предмету та підстав позову. Відповідно до умов кредитного договору №1891358 від 20.02.2020р. сума кредиту становила 13000,00 грн, проценти нараховувались за процентною ставкою, із узгодженою сумою 195,00 грн. Строк кредитування 20 днів, тобто до 10.03.2020року. Комісія становить 1560 грн. Отже, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим кредитним договором складає 18 460,00 грн. (13000,00 грн. + 3900,00 грн.+ 1560 грн.). Інший розмір процентів договором не передбачений, тому позивач не мав підстав нараховувати більший розмір процентів, ніж передбачено договором. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" та правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13.07.2022 р. справа № 496/3134/19, кредитодавець має право нараховувати комісію за умовами кредитного договору. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 6 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч.3ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Білецьким Б.М., на підставі договору № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024р. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем було подано до суду Акт № 1891358 прийому передачі виконаних робіт від 03.03.2025 згідно Договору № 52 від 10.03.2025р. (детальний опис робіт). Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. На підставі вище наведеного суд дійшов висновку що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог А тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено, а саме в розмірі 1482,68 грн судового збору та 2448 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved