Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором від 15.12.2021 року, у розмірі 35478,82 грн., а також суму сплаченого судового збору. Позивач посилається на те, що 15.12.2021 року [PERSON] , уклав з АТ «Альфа Банк» , угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 35478,82 грн., з яких: 5 038,20 грн - прострочене тіло кредиту, 13 630,25 грн - відсотки за користування кредитом. 16 810,37 грн - тіло кредиту, зазначену суму позивача просить стягнути в судовому порядку. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі - 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 3 385,09 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 03.09.2025 було відкрито провадження у справі. У судові засідання представник позивача не з`явився, також, подавав до суду заяви, в яких заявляє про те, що просить розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. В судові засідання, призначені на 07.10.2025, 18.11.2025 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав. Відтак, суд 18.11.2025 постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2021 між АТ «Альфа-Банк», та відповідачем, [PERSON] укладено кредитний договір, а саме угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (який було розміщено на сайті Банку: www.alfabank.ua). Банк прийняв пропозицію Відповідача що підтверджується: акцептом публічної пропозиції на укладання Договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспортом споживчого кредиту. Відповідно до розділу 3 паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, кредитний ліміт, встановлений відповідачу дорівнював 44000,00 грн., строк кредитування - 12 з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Відповідно до пункту 4 паспорту споживчого кредиту процентна ставка за користування кредитом - 35,99% річних. Також, сторонами були погоджені інші умови договору, включаючи строки погашення кредиту, реальну відсоткову ставку, тип картки., та інше. Зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного ідентифікатора. Згідно довідки про ідентифікацію Вих. № 4995485 (632056674; 44000,00), яка надана позивачем до матеріалів справи, зазначено, що підписання угоди № 632056674 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», позичальником здійснено ОТП-паролем - аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (комбінація цифр у вигляді смс-коду) відповідно до приписів Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Згідно з випискою по особовому рахунку № [NUMBER] щодо [PERSON] за період з 15.12.2021 по 14.05.2025, яку можно вважати первинним документом у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вбачається, що відповідачу були надані банком кредитні кошти, якими він користувався, та за яким була встановлено від`ємне значення, тобто заборгованість відповідача. Отже, судом, на підставі наданих позивачем достовірних та достатніх доказів, встановлено факт укладення кредитного договору АТ «Альфа Банк» та відповідачем та отримання кредитних коштів за ним у визначеному в договорі розмірі. 12.08.2022 АТ «Альфа Банк» відбулась зміна найменування позивача з Акціонерне товариство «Альфа Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору не виконував. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 14.05.2025 року становить 35478,82 грн. , з яких 5 038,20 грн - прострочене тіло кредиту, 13 630,25 грн - відсотки за користування кредитом, 16 810,37 грн - тіло кредиту. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно дост.549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та / або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 35478,82 грн. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 35478,82 грн. є обґрунтованими. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог, то витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн. слід покласти на відповідача. Також, позивач в позовній заяві просить розподілити витрати на правничу допомогу в розмірі 3385,09 грн. При вирішенні вимоги в частині відшкодування судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 1006 від 28.01.2025, укладеним між Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» про надання послуг, інших документів, зокрема актів виконаних робіт надано не було., а отже суд відмовляє у розподілі витрат на правничу допомогу в зв`язку із недоведеністю позивачем зазначених витрат у цій судовій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved