Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

КП «Теплогарант»\~ звернулося до суду із зазначеним позовом та просять стягнути\~\~ з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь підприємства заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 22528,21 грн. в солідарному порядку за період з 01.05.2021 р. по 01.10.2025 р. Вимоги обгрунтовують тим, що\~ позивач надає населенню послугу з централізованого опалення та забезпечує\~ тепловою енергію багатоквартирний будинок по [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Теплова енергія, яка постачається до житлового\~ багатоквартирного будинку обліковується приладом обліку теплової енергії - тепловим лічильником. Однак,\~ не зважаючи на отримання послуги з централізованого опалення, відповідачі\~ в опалювальний\~ період з 01.05.2021 р. по 01.10.2025 р.\~ зобов`язання\~ по оплаті наданих послуг належним чином не виконували,\~ внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 22528,21 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду.\~ Представник КП «Теплогарант» Коханівська А.М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і\~ місце розгляду справи належним чином повідомлені. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1\~ ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Встановлено судом, що Наказом\~ № 403 від 01.10.2021 р. встановлено граничний розмір плати на абонентське обслуговування (а.с.8). Наказом № 436 від 20.10.2021 р. затверджено форму Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії\~ (а.с.9-15). Наказом\~ № 244 від 29.05.2025 р. встановлено розмір плати за абонентське обслуговування (а.с.16).КП «Теплогарант» надано довідку про затверджені тарифи на послуги з централізованого опалення за період 2021 р. 2025 р. (а.с. 17) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с. 24-26, 29). Згідно розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за\~ адресою\~ [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок №\~ [NUMBER] по оплаті послуг з централізованого опалення, опалювальна площа квартири становить 29,20 кв.м., житловий будинок обладнаний приладом обліку теплової енергії. У період з 01.05.2021 р. по 01.10.2025 року\~ заборгованість за послугу з постачання теплової\~ енергії склала 22528,21 грн. (а.с.18). Ч. 1 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Ст.638 ЦК ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору За положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК Україн иякщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. За положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VIII від 09.11.2017р. (далі Закону) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У частині 2 ст. 7 Закону закріплено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Ст.9 Закону регламентовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до частин 4, 5 ст. 13 Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (У тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналіз наведених норм дає підстави для наступних висновків: укладення договору на надання житлово-комунальної послуги є двостороннім обов`язком як виконавця житлово-комунальних послуг так і споживача цих послуг; відмова споживача від укладення договору про надання житлово-комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем; укладення відповідного договору не звільняє споживача віду оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до його укладення; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору і не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб (пункт 37 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019р.) Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність договірних відносин з [PERSON] (на яку відкрито особовий рахунок) з надання позивачем послуг з постачання теплової енергії. Суд враховує, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його намір укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, фактичне отримання послуги, сплата рахунка за надану послугу, (пункт 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою КМУ № 830 від 21.08.2019р.). Відповідачами всупереч ст. 81 ЦПК України, не спростовано належними засобами доказування наявність заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.05.2021 р. по 01.10.2025 р. в розмірі 22528,21 грн. Вказаний розмір заборгованості підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Згідно\~ ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. в дольовому порядку\~ по 807,47 грн. з кожного.

Outcome: approved