Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У червні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договорами, відповідно до якого позивач просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договорами № 7821021 від 24.04.2024, № 1092099 від 07.07.2023 у розмірі 106026,73 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 7821021 про надання споживчого кредиту. За умовами укладеного договору, позичальник отримала в кредит 15 000,00 грн. на строк 360 днів, зі сплатою 1,5 % за користування кредитними коштами. Кредитним договором передбачено, що внесення змін та доповнень до цього Договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів/угод. 27.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним Договором № 7821021 про надання споживчого кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідачка належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість на загальну суму 55845,00 грн., яка складається зі: 17000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30345,00 грн. - заборгованість за відсотками, 8500,00 грн. - заборгованість за пенею/штрафом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 07.07.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1092099. На підставі укладеного договору, [PERSON] отримала в кредит кошти в розмірі 62 500,00 грн., зі строком кредитування 731 днів, дата остаточного погашення заборгованості 07.07.2025 року. 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 31012025. Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 р. Реєстру боржників, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набув право вимоги грошових коштів до відповідача [PERSON] . Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договорам, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 50 181,73 грн., що складається із: - 26279,02 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням 26279,02 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15623,02 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15 623,02 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами згідно відступлення кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованість) - 8279,69 грн., через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Оскільки в досудовому поряду вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2025 було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причинити своєї неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що стороною позивача не викладено заперечень щодо заочного розгляду справи, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Судом встановлено, що 24.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 7821021 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №550-ОД від 22.03.2024 та розміщених на їх сайті:https:// creditplus.ua. Згідно п.1.3 Договору № 7821021 про надання споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 грн. Строк кредиту 360 днів (пункт1.4.) Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується протягом строку кредиту, зазначеного у п.1.4. Згідно пункту 1.8. Кредитного договору загальні витрати на дату укладення Договору складають: 1.8.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 81000,00 грн. 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 79312,50 грн. 1.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.9.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних. 1.9.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6809,86% річних. Пунктом 1.10 Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 96000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 94312,50 грн. 27.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №7821021 від 24.04.2024, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору в новій редакції: «1.3.Сума кредиту (загалтний розмір) складає: 17 000,00 грн. Тип кредиту - кредит». Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 17 000,00 гривень., що підтверджується довідками ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №2523_250305091752 від 05.03.2025 та №2523_250305091939 від 05.03.2025. Окрім того, відповідачкою під час укладання додаткової угоди від 24.04.2025до вказаного договору було підписано паспорт споживчого кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, а Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідачка не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. 27.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступив права грошової вимоги в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 7821021 про надання споживчого кредиту. Згідно з Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за договором Факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7821021 про надання споживчого кредиту. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, що 07 липня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 1092099, який підписаний уповноваженою особою ТОВ «Слон Кредит» аналогом власноручного підпису з відтиском печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони [PERSON] - власноручним підписом. Відповідно до умов договору ТОВ «Слон Кредит» перерахувало позичальнику грошові кошти у розмірі 62500,00 грн., який надається у безготівковій формі шляхом перерахування: - у розмірі - у розмірі 50 000,00 гривень на поточний рахунок споживача № [NUMBER] в АТ «Аккорд Банк», через (транзитний рахунок) [NUMBER] в АТ «Аккорд Банк», код банку 380634; - у розмірі 12 500,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору. (Даний платіж Споживач доручає здійснити Товариству (покладає обов`язок на Товариство в порядку передбаченому ст.528 МДК України) з метою виконання зобов`язань Споживача перед Товариством, передбачених п.3.5 Договору.), що підтверджується платіжною інструкцією № 21399 від 07.07.2023. Згідно пп. 1.4. Договору №10920996 від 07.07.2023, Строк кредиту 731 днів, з кінцевим терміном повернення 07.07.2025 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних (пп. 1.5. Договору № 10920996 від 07.07.2023) Згідно пп. 2.4. Договору № 10920996 від 07.07.2023, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому п.2.1 Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (пп. 2.5 Договору № 1092099 від 07.07.2023). 31 січня 2025 року укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема й за договором № 468176. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 468176. Відповідач умови укладеного договору не виконував, у зв`язку із чим, станом на день звернення до суду утворилась заборгованість в загальному розмірі 50 181,73 грн., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 26 279,02 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 15 623,02 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 8279,69 грн., яку позивач, як правонаступник просить стягнути на свою користь з відповідача Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання кредитного договору між сторонами. Крім того, факт перерахування коштів було здійснено на банківську катку відповідача. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши наданий стороною позивача вірний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за Договорами № 7821021 від 24.04.2024, № 1092099 від 07.07.2023 у розмірі 106 026,73 грн. Відповідно до пункту 1 частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн., які документально підтверджені. Зазначена сума судового збору була сплачена враховуючи те, що позовна заява позивачем була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8, що узгоджується з правовою позицією, висловленую Верховним Судом в ухвалах від 14 грудня 2021 року у справі № 9901/454/21, від 31 січня 2022 року у справі № 316/356/20, від 03 лютого 2022 року у справі № 300/1617/21, від 14 лютого 2022 року у справі № 560/4216/21, від 15 лютого 2022 року у справі № 560/8629/21. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Окрім цього, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою та третьою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано копію договору №02-07/2024 року про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В., заявку на надання юридичної допомоги №645 від 01.04.2025. Також до матеріалів справи долучено детальний опис робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої (правової) допомоги за даним позовом щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого загальна вартість виконаних робіт становить 25 000,00 грн., а також витяг з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 на загальну суму 25 000,00 грн. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суд у справі 910/9714/22 від 02 лютого 2024 року вказано, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved