Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У жовтні 2025 року\~ Акціонерного товариства Універсал банк (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі\~ 90 947 грн. 04 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 10.07.2019 року був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1 000 грн., з можливістю його зміни, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та збільшених процентів за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 08.09.2025 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 90 947 грн. 04 коп.. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 21.10.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, відповідно до ч. ч. 7,8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві (позові) проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 10 липня 2019 року АТ «Універсал Банк» в межах проекту «monobank» уклало з [PERSON] кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (що містить підпис позичальниці). Відповідно до договору банк зобов`язався надати [PERSON] на споживчі потреби кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1 000 грн., з можливістю його зміни, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та збільшених процентів за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. Згідно\~ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ч. 1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Матеріалами справи підтверджено, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг містить підпис позичальника. Таким чином, сторони уклали між собою кредитний договір, узгодили у ньому усі його істотні умови, відповідач погодився з ними та посвідчив правочин та погодження з зазначеними в ньому умовами власним підписом, тим самим набувши права та обов`язки позичальника. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в той час як позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 08 вересня 2025 року заборгованість за кредитом становить 90\~947,04 грн. Хоча частина вказаної заборгованості виникла за рахунок списання банком частини нарахованих процентів (за ставкою 37,2 % річних) за користування кредитом шляхом їх включення до заборгованості за тілом кредиту, проте слід врахувати, що сторони обумовили в кредитному договорі плату за користування кредитом у вказаному розмірі, а тому такі дії банку не суперечать умовам договору та не призвели до нарахувань, що не передбачені умовами правочину. Водночас, наданий розрахунок не оспорений жодною зі сторін. За встановленого, з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» на підставі ст. ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню нарахована заборгованість за кредитом у розмірі 90\~947,04 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 3 028 грн судового збору.

Outcome: approved