Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

\~\~Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетрвоської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 27.06.2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики №2949789. 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №2949789 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 11.06.2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики №79939721. В подальшому, на підставі договору факторингу №14/06/21 від 04.06.2021 року право грошової вимоги за договором позики перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 18.05.2024 року та 19.05.2024 року [PERSON] уклала кредитні договори №27821-05/2024 та №29257-05/2024 з ТОВ «Аванс кредит», право вимоги за даними договорами в подальшому набуло ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за договором факторингу від 21.10.2024 року №21102024. 06.07.2024 року [PERSON] уклала кредитний договір з ТОВ «Авентус Україна» №8061684, право вимоги за цим договором в подальшому набуло ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно договору факторингу від 27.02.2025 року. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за укладеними договорами, у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 25680 грн за договором позики №2949789, непогашена заборгованість у розмірі 15804 грн за договором позики №79939721, непогашену суму заборгованості за кредитним договором №29257-05/2024 у розмірі 26\~666 грн. 67 коп., кредитним договором №27821-05/2024 в розмірі - 26 750 грн., та кредитним договором №8061684 в розмірі - 23050 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2025 року вказану цивільну справу було передано на розгляд до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано в провадження судді Журавель Т.С. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її проживання. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 27.06.2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики №2949789. 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №2949789 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно Реєстру боржників №34, у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 25 680 грн., з яких: 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 680 грн - сума заборгованості за відсотками; 16\~000 грн сума заборгованості за пенею. 11.06.2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики №79939721. 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №2949789 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно Реєстру боржників, у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 15 804 грн, з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2430 грн 75 коп. сума заборгованості за відсотками; 4374 грн сума заборгованості за пенею. 19.05.2024 року [PERSON] уклала кредитний договір №29257-05/2024 з ТОВ «Аванс кредит». Відповідно до Реєстру боржників від 21.10.2024 року до Договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 26\~666 грн 67 коп., яка складається з: 10000 грн - суми заборгованості за основною сумою боргy; 14250 грн. - сума заборгованості за процентами; 2416.67 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. 18.05.2024 року [PERSON] уклала кредитний договір №27821-05/2024 з ТОВ «Аванс кредит». Відповідно до Реєстру боржників від 21.10.2024 року до Договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 26\~750 грн, яка складається з: 10000 грн - суми заборгованості за основною сумою боргy; 14250 грн. - сума заборгованості за процентами; 2500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Крім того, [PERSON] уклала з\~ТОВ «Авентус Україна»\~ кредитний договір №8061684 від 06.07.2024 року, який підписано електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону, який зазначений п. 10 кредитного договору, за яким за невиконання умов утворилася заборгованість у розмірі 23 050 грн. Відповідно до Реєстру боржників від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27022025 27.02.2025 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової до відповідача в сумі 23050 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000 грн. сума заборгованості за відсотками; 9050 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано кредитні договори, договір позики та таблицю обчислення загальної вартості кредиту, які містять, зокрема, відсоткові ставки за користування коштами та підписані особисто відповідачем електронним підписом. Таким чином [PERSON] з кредиторами дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладених договорів позики та договору про споживчий кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тлумачення наведених вище норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені\~фактичні обставини\~у справі,\~оцінивши докази,\~суд доходить\~висновку,\~що позивач\~набув право\~вимоги до [PERSON] за кредитними договорами та договорами позики, яка належним чином не виконала свої зобов`язання, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved