Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У липні 2025 року представник ТОВ «Айконс» звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем 18 лютого 2020 р. укладено кредитний договір, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 2000 грн., строком на 21 дні, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % на день. Указаний договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 20 серпня 2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 1-20/08/2021, відповідно до якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до відповідача. 25 серпня 2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Айконс» було укладено договір факторингу № 1-25/08/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «АЙКОНС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до відповідача. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3426103319/491965 від 18 лютого 2020 року у розмірі\~ 6484,60 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 13 серпня 2025 року відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судовий розгляд. 24 вересня 2025 року представник позивача подав заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, але у позовній заяві вказав про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Згідно вимог частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлено, що 18 лютого 2020 р. між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено кредитний договір, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 2000 грн., строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % на день. Указаний договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 20 серпня 2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 1-20/08/2021, відповідно до якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до відповідача. 25 серпня 2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Айконс» було укладено договір факторингу № 1-25/08/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «АЙКОНС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до відповідача. Відповідно до умов договору кредит надається клієнту в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, встановленому договором. У договорі про надання фінансового кредиту, додатку № 1 до нього позичальником вказаний [PERSON] та зазначено, що указані документи підписані ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач направив відповідачу поштою вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Як вбачається з частин 1-2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору). Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 ЦК України). Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6484,60 грн. боргу, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000 гривень, прострочена за комісіями і відсотками 4484,60 грн. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Що стосується вимоги про стягнення 10500 грн. витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн., суд враховує наступне. Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги, акт про отримання правової допомоги, платіжну інструкцію, рахунок. Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 10500 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є підтвердженим. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved