Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

У вересні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.01.2021 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також зазначає, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору в цілому. Вказує на те, що АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості зе кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2025 має заборгованість у розмірі 71704,60 грн, яка складається з наступного: 56549,87 грн - заборгованість за кредитом; 15154,73 грн - заборгованість за відсотками. Стверджує, що позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в загальному розмірі 71704,60 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Іршавського районного суду від 03.10.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково у сумі 14000,00-15000,00 грн. Вказав, що кредит він брав, однак 22000,00 грн у нього вкрали з карточки. До правоохоронних органів по даному факту він не звертався. Зазначав, що звертався до банку із заявою про реструктуризацію заборгованості, але відповіді не отримав. Просив розстрочити йому сплату боргу за рішенням суду у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Заслухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.01.2021 між сторонами виникли правовідносини за договором про надання банківських послуг, про що свідчить відповідна анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.21). Відповідно до цієї заяви відповідач погодився, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг, згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банку. Разом з тим, у самій заяві відсутня інформація про вид банківської послуги, яку відповідач мав намір отримати, тип кредитної картки, кредитний ліміт, строк кредитування та відсоткову ставку. В цей же день відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 22-23). Відповідно до вказаного Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» строк кредиту становить 240 місяців, розмір відсотків встановлено відповідно до типу отриманої картки «Універсальна» - 3,9% на місяць (46,8% річних), «Універсальна Gold» - 3,7% на місяць (44,4% річних), «Зелена» -3,4% на місяць (40,8% річних). Позивач надав суду довідку за картами, за змістом якої\~ [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до жовтня місяця 2027 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 55). За змістом довідки за лімітами, клієнту банку [PERSON] на підставі кредитного договору б/н від 11.01.2021 за період з 11.01.2021 по 30.09.2025 було встановлено кредитні ліміти (від 5 000,00 грн до 80 000 грн) (а.с. 54). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по картці відповідача (а.с. 24-53). Згідно з розрахунком позивача, станом на 30.09.2025 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 71704,60 грн, яка складається з наступного: 56549,87 грн - заборгованість за кредитом; 15154,73 грн - заборгованість за відсотками (а.с.14-20). Позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами спору 11.01.2021 року кредитного договору та наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача фактично отриманої суми грошових коштів, на підставі приписів ч.2 статті 530 ЦК України. Разом з тим, суд не погоджується щодо стягнення процентів за користування кредитом з огляду на таке. Позивач, обґрунтовуючи вимоги заявленого до [PERSON] позову, крім розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Тарифів користування кредитною карткою, на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ Акцент-банк, а також на паспорт споживчого кредиту, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять в собі підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ Акцент-банк розумів відповідач, та ознайомився і погодився з даним документом, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ Акцент-банк. Матеріали справи також не містять в собі належних підтверджень відносно того, що вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, взагалі містили умови, зокрема, і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки даний доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити, і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження №14-131цс19. Дослідивши надану позивачем копію паспорта споживчого кредиту за программою Кредитна картка, який підписано [PERSON] , суд вважає за необхідно зазначити, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу і яка зберігала свою чинність та була актуальною, як вказано у даному паспорті споживчого кредиту, до 01.07.2021 року, в анкеті-заяві позичальника не міститься інформації щодо банківського продукту, який надається позичальнику, яку саму банківську картку отримує відповідач, в той час, як паспорт споживчого кредиту містить відомості щодо трьох карток: Універсальна, Універсальна Gold, Зелена. Зі змісту даного паспорта вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. При цьому, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить в собі посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову частину договору. За даних обставин, вказана інформація не може бути прийнята судом до уваги, в якості доказу на підтвердження конкретних умов кредитування. Посилання позивача у позові щодо застосування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, судом до уваги не береться, оскільки Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 відступив від вищезазначеної правової позиції та вказав: «…Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.» Враховуючи наведене вище, витяг з Тарифів, а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms) та паспорт споживчого кредиту, які містяться у матеріалах даної цивільної справи, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 11.01.2021 року, шляхом підписання анкети-заяви. Позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов щодо розміру відсотків, отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення із відповідача на користь АТ Акцент-банк заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 15154,73 грн. Так, відповідно до приписів ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.01.2021 у розмірі 56549,87 грн, яка складається з: 56549,87 грн - заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ч. 1 ст.\~267\~ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи те, що відповідач не має матеріальної можливості одразу сплатити позивачу суму заборгованості, присуджену до стягнення цим рішенням, а також, те що він є інвалідом 3 групи (учасник бойових дій), суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення строком на 12 місяців шляхом сплати рівними частинами, по 4712,49 грн. У відповідності до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1910,43 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial