Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, який укладений між сторонами в електронній формі. Так, згідно договору від 13.03.2024 року та додаткової угоди до нього від 19.03.2024 року позичальнику [PERSON] надано грошові кошти в сумі 18 000,00 грн. та 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Термін користування кредитом становить 300 днів із базовим періодом 30 днів як проміжків часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Сторонами погоджена промо-ставку зі сплати відсотків 1,75 % на день, знижену відсоткову ставку на рівні 2,5 % в день, стандартну 2,5 % в день. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 14.07.2025 року виникла заборгованість в сумі 155 000,00 грн., з яких: 20\~000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 133 500,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Звертаючи увагу на добровільне зменшення розміру вимог відносно позичальника, зокрема по нарахованих відсотках, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 89 710,00 грн., з яких: 20\~000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 69\~710,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Ухвалою суду від 29.08.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» як кредитодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримав грошові кошти шляхом переведення на картковий рахунок. Умовами договору сторони визначили суму кредиту - 18 000,00 грн., строк користування кредитом 300 днів з датою повернення 06.01.2025 року (п.4.12 договору). За змістом п.10.1, 10.2 договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п. 10.2, 10.3 договору користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступними ставками: Промо-ставка становить 1,75 % за кожен день користування кредитом протягом перших 30 календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатись послугами кредитодавця. Позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості днів першого базового періоду надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою. Якщо позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою, з наступного дня після завершення вказаного періоду проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за пільговою процентною ставкою (якщо позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.3 договору має можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою) та/або за зниженою процентною ставкою (якщо позичальник згідно п.п. 101, 10.3 договору має можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 2,5 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Згідно з п.10.2 договору право користування кредитом за пільговою процентною ставкою протягом першого базового періоду надається позичальнику, якщо про це вказано в п.10.1 договору за умови, що позичальник в повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, нараховані за пільговою процентною ставкою не пізніше останнього дня першого базового періоду. У разі несплати позичальником в повному обсязі нарахованих за пільговою процентною ставкою відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня першого базового періоду, нарахування процентів за користування кредитом за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою. Надалі нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів. Відповідно до п.4.8 договору базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою попереднього базового періоду. За положеннями п.4.9 договору сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати у визначений графіком платежів дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. Додатковою угодою від 19.03.2024 року сторони погодили надання додаткової суми кредиту - 2000,00 грн., визначили загальний розмір кредиту - 20 000,00 грн. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У\~статті 3\~Закон\~\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору про відкриття кредитної лінії від 13.03.2024 року з даними про застосування одноразового ідентифікатора, довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування сум кредиту 13.03.2024 року на суму 18\~000.00 грн., 19.03.2024 року - на суму 2000,00 грн., інформацією АТ «ПриватБанк» про зарахування коштів на рахунок з обслуговування картки з останніми цифрами «7800» на суму 18\~000,00 грн., 19.03.2024 року - на суму 2000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженої судом інформації за укладеним договором (розрахунком заборгованості) слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом виникла заборгованість. Вирішуючи питання розміру такої заборгованості суд зауважує на частковій невідповідності наданих розрахунків вимогам Закону України «Про споживче кредитування», за змістом ч.5 ст. 8, п.17 Прикінцевих та перехідних положень якого максимальний розмір не може перевищувати 1% у день від загального розміру кредиту - починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-ІХ (тобто з 21.08.2024 року); на перехідний період встановлюється максимальний розмір не більше 2,5% у день на перші 120 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 22.04.2024 включно), і не більше 1,5% - на наступні 120 днів. Досліджений судом розрахунок містить відомості про застосування денної відсоткової ставки на рівні 2,5 % у період з 23.04.2024 року по 06.01.2025 року, що не відповідає приписам наведених норм. Отже, правильним вважатиметься розрахунок відсотків: У період з 13.03.2024 року по 22.04.2024 року 20\~000,00 грн. * 2,5 % (відсоткова ставка у період по 22.04.2024 року включно) * 50 (дні користування) / 100 = 25\~000,00 грн. У період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року: 20\~000,00 грн. (сума кредиту) * 1,5 (відсоткова ставка у період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року включно) * 120 (дні користування) / 100 = 36\~000,00 грн. У період з 21.08.2024 року по 06.01.2025 року: 20\~000,00 грн. (сума кредиту) * 1 (відсоткова ставка у період з 21.08.2024 року) * 139 (дні користування) / 100 = 27\~800,00 грн. Загальний розмір відсотків складатиме 88\~800,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, при цьому, обсяг заявлених вимог не перевищує розмір перевіреної та підтвердженої судом заборгованості, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути заявлену учасником суму заборгованості. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved