Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 682/2496/25 за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Маринюк С.О., до [PERSON] , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування поданого позову позивач та його представник вказують, що [INFO] в м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області помер [PERSON] , після його смерті спадкова справа не заводилася. За життя [PERSON] 12.06.2018 був складений заповіт на випадок його смерті на ім`я позивача, який посвідчений приватним нотаріусом Олинець А.М. Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області, та відповідно до якого після його смерті позивач має право успадкувати належну спадкодавцю земельну ділянку (пай). Але у встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Внаслідок цього нотаріус своїм листом повідомив позивача про необхідність звернення до суду для визначення позивачу, як спадкоємцю за заповітом, додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Позивач та його представник вважають, що строк, встановлений для прийняття спадщини, позивачем пропущено з поважних причин зважаючи на наступне: в зв`язку з тим, що спадкодавець є сторонньою позивачу особою, позивач не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, який проживав та помер в іншому населеному пункті іншої області, ніж що в якій мешкає позивач, спадкодавець розпорядився на випадок своєї смерті відносно належного їй майна земельної ділянки (паю) на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на користь позивача заповіту, також не розміщувалося оголошення у пресі відносно наявності заповіту чи смерті заповідача, крім цього про смерть спадкодавця позивачу було не відомо та відповідно позивач не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини, про факт наявності заповіту та факт смерті заповідача стало відомо в травні 2025 року тоді й почато збір документів для підготовки позовної заяви, також між населеними пунктами проживання позивача та смерті спадкодавця значна віддаленість. За таких обставин позивач просить суд визначити [PERSON] додатковий строк, терміном три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 07.10.2025 по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження з викликом сторін. 28.10.2025 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 19.11.2025. 19.11.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Від представника позивача, адвоката Маринюка С.О., надійшла заява про розгляд справи за його із позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином суд, приймаючи до уваги заяви представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Дубровиця Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт від 24.06.2018, яким належну йому земельну ділянку площею 2,5676 га за кадастровим номером 6823980300:08:002:0026, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Хмельницька область, Славутський район, Ганнопільської сільської ради, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 16). Як видно із повідомлення приватного нотаріуса Якимчук І.П. від 06.05.2025 № 101/01-16, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. У зв`язку із тим, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, йому рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 18, 43-79). В газеті «Трудівник Полісся» оголошення про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду не розміщувалася, що підтверджується довідкою директора ПП «Трудівник Полісся» Сьогодні» від 24.10.2024 № 66 (а.с. 18). З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] , [INFO] , перебувала у шлюбі із померлим [PERSON] . [PERSON] на день смерть [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 29, 30). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223,1233 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за заповітом. Як видно із матеріалів справи, [PERSON] не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про існування заповіту на його користь; у засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не розміщувалось. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968,96 грн. позивач не бажає стягувати із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved