Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 11.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладений Кредитний договір № 4485448106. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) ТОВ «ФК «ЦФР» надало Позичальнику у користування кредитні кошти, з встановленим строком користування, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Право вимоги за кредитним договором № 4485448106 від 11.06.2021 відступалося на підставі двох послідовно укладених договорів факторингу. 17.12.2021 первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» було відступлено право вимоги на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» за договором про відступлення права вимоги № 171221. 26.06.2024 АТ «Таскомбанк» відступило набуті права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № НІ/11/20-Ф. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 28576,02 грн, з яких: 18366,67 грн заборгованість по тілу кредиту; 2,17 грн. заборгованість за процентами; 10207,18 грн. заборгованість по комісії. Окрім цього, Позивач просить стягнути з Відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача ТОВ «ФК "ЄАПБ"», за довіреністю Грибанов Д.В. у судове засідання не прибув, із змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що останній наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки, заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у його відсутності від останнього на адресу суду не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, не надав своїх заперечень та доказів на їх підтвердження, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Судом установлено, що 11.06.2021 відповідач уклав з ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитний договір № 4485448106, який підписав власноручно, підтвердивши цим свою згоду з умовами договору.(а.с.5-6) Відповідно до умов договору, Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 21738,22 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Позичальника. Строк на який надається кредит становить 30 місяців. Процентна ставка становить 5,00 % щомісячно від суми боргу за договором, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором та 2,49% щомісячних процентів від суми кредиту. Оплата здійснюється згідно з графіком платежів. Кредит надається безготівковим шляхом протягом трьох днів від дня укладення договору. Тобто сторони договору узгодили всі істотні умови надання кредиту, сплати відсотків та повернення таких коштів позичальником кредитору. Як слідує з матеріалів справи первісний кредитор свої зобов`язання виконав. Судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором двічі відступалось. Так, 17.12.2021 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 171221. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору право вимоги до позичальника, а новий кредитор набуває такі права вимоги шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог.(а.с. 10-11) Надалі, 26.06.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №НІ/11/20 - Ф, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників за укладеними кредитними договорами, в тому числі до Відповідача. (а.с. 12-14) Факт переходу права вимоги підтверджується Реєстром прав вимоги від 26.06.2024, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до боржника, на суму 28576,02 грн, з яких: 18366,67 грн заборгованість по тілу кредиту; 2,17 грн. заборгованість за процентами; 10207,18 грн. заборгованість по комісії. (а.с. 17) Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. За положеннями ст.ст.526,1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи доведено надання Відповідачу в користування кредитних коштів в розмірі і на умовах, встановлених в договорі № 4485448106 від 11.06.2021. Відповідач власноруч підписав договір, отже погодився з встановленими умовами. Відповідач не заперечив факту укладення договору, а також не надав доказів виконання зобов`язань у частині повернення тіла кредиту та відсотків. Суд дійшов висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача суми 18366,67 грн. заборгованості за тілом кредиту та відсотками 2,17 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині заборгованості за комісією суд зазначає наступне. Умовами кредитного договору № 4485448106 від 11.06.2021, копія якого міститься в матеріалах справи, не передбачено зобов`язань позичальника щодо сплати будь-яких комісій. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували існування домовленостей сторін про встановлення та розмір комісії, а також документального підтвердження її нарахування відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦПК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання сторін виникають із договору та мають виконуватись відповідно до його умов. Відсутність у договорі умови про комісію виключає можливість покладення на Відповідача обов`язку сплачувати таку комісію. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині заборгованості за комісією є необґрунтованими та не підтверджені матеріалами справи, у зв`язку з чим у цій частині позовних вимог суд вирішує відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника\~ лише заборгованості в сумі 18368,84 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18366,67 грн та заборгованості за процентами в сумі 2,17 грн. Окрім того, відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1946,42 грн. (18368,84 х 3028,00/28576,02 = 1946,42). На підставі викладеного,

Outcome: partial