Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, і в обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] з 2009 року вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство в м. Костянтинівці Донецької області. Під час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] . Фактично шлюбні відносини з відповідачем було припинені з 2013 року, коли відповідач за власним рішення покинув сім`ю. З того часу малолітній син проживає з нею, а відповідач припинив спілкування з дитиною взагалі. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2016 по справі №233/1752/16-ц з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 07.04.2016 щомісячно до повноліття дитини. Однак відповідач рішення суду не виконує. 21.04.2017 позивач уклала шлюб з [PERSON] , який з того часу разом з нею фактично займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Між [PERSON] та дитиною склалися теплі сімейні відносини як між батьком та сином. В свою чергу відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, протягом дванадцяти років проживає окремо, не забезпечує необхідного харчування, одягу, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з сином, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, що свідчить про те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ці обставини негативно впливають на розвиток дитини, оскільки відповідач свідомо позбавив дитину своєї уваги та піклування. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні позивач [PERSON] , присутня в режимі відеоконференції, підтримала заявлені вимоги та наполягала на їхньому задоволенні. Додала, що востаннє вона бачила відповідача десь у 2016-2017 роках, син бачив батька у трирічному віці, зараз йому п`ятнадцять. Наразі їхня родина складається з неї, чоловіка та двох дітей. Коли відповідач офіційно працював, з його заробітку відраховувалися аліменти, але зараз з літа їх немає. Він взагалі дуже тривалий час не цікавиться ніяк дитиною. Представник позивача [PERSON] , також присутня в режимі відеоконференції, в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області також до суду не прибув, головою Піщанської сільської ради спрямовано суду заяву про підтримання позовних вимог органом опіки та піклування та розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29.05.2025 у справі відкрито провадження та призначене в ній підготовче засідання на16.07.2025, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі пояснення (заперечення) щодо позову. Підготовче засідання відклалося на 18.08.2025 через неявку відповідача. 18.08.2025 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 24.09.2025. Розгляд справи відкладався на 16.10.2025 та 14.11.2025. 14.11.2025 у зв`язку із неодноразовою неявкою до суду відповідача, що повідомлявся у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. За наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення з його проголошенням 21.11.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Дитина [PERSON] народився [INFO] у м. Костянтинівці Донецької області від батьків [PERSON] і [PERSON] . З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52663901 від 17.10.2016 встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 07.04.2016 щомісячно до повноліття дитини. Довідкою головного державного виконавця Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлена наявність заборгованості Костромського А.В. зі сплати аліментів станом на 01.01.2025 в сумі 43173,00 грн. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників відносно відповідача наявний запис у реєстрі за виконавчим провадженням ВП №52663901. Місце проживання відповідача [PERSON] згідно з відповіддю №1422770 від 28.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . 21.04.2017 Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] та її син [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] . 28.03.2025 комісією Служби у справах дітей обстежено умови проживання родини та складено Акт, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] , умови проживання відповідають потребам дитини. За характеристикою Гімназії зі структурним підрозділом початкової школи №15 покровської міської ради Донецької області [PERSON] навчався там з першого по шостий класи та за цей час належну увагу його вихованню приділяли мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , з батьком [PERSON] спілкування не відбувалося, він не цікавився навчанням та успіхами сина. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки КЗ «Піщанський ліцей Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області» від 27.03.2025 №6.4-59 дитина [PERSON] навчається в 8 класі закладу, вихованням його займається мати [PERSON] .. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не бере, у навчальному закладі не з`являється, батьківські збори не відвідує. Згідно з висновком органу опіки та піклування, наданим 17.02.2025 за поточним місцем проживання дитини, позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він перебуває в шлюбі з [PERSON] з 2017 року, фактично вони разом з 2015 року. З її сином [PERSON] у нього склалися добрі відносини, він кличе його батьком. Вихованням дитини та її утриманням займаються вони з дружиною, біологічний батько ніяких відносин з сином протягом життя не підтримує, на зв`язок не виходить, хоча дружина й намагалася з ним комунікувати, але результату це не дало. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є свекрухою позивача, відповідача ніколи в житті не бачила, від нього дитина не отримує ніякої уваги та підтримки, виховують та утримують хлопчика син та невістка. V. Оцінка суду Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих доказів встановлено, що відповідач систематично протягом більшої частини життя дитини [PERSON] ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.03.2007\~№3\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про усиновлення\~і про\~позбавлення та\~поновлення батьківських\~прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів неповнолітнього [PERSON] суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно сина. При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям та інших об`єктивних причин пасивної батьківської поведінки відсутні, отже, обставин, які реально могли перешкоджати йому опікуватися дитиною, не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків триває більше 10 років, дитина не відчуває його піклування, любові та турботи, не отримує від нього жодного виду добровільної допомоги. Аліменти, які відраховуються виконавчою службою в періоди офіційного працевлаштування відповідача, суд не враховує в якості доказу виконання [PERSON] батьківських обов`язків, достатнього для висновку про можливість збереження батьківських прав відповідача. Досліджені та оцінені судом докази свідчать в своїй сукупності про те, що [PERSON] не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved