Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

23.10.2025 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з нього аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] в розмірі по 4000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що 06.10.2018 уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі в них народилися: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . На початку їхнє спільне сімейне життя складалося добре, вони разом намагалися вирішувати спільні питання та проблеми, вели спільне господарство та дбали про добробут їхньої сім`ї. Однак, через деякий час відповідач почав ухилятися від обов`язку утримання їхньої сім`ї. Їхні малолітні діти проживають разом з мною за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що в свою чергу перешкоджає створенню сприятливих умов для їх фізичного, розумового, морального, духовного та соціального розвитку. На даний час вона працює на ТОВ «Енергомехкомплект» комірником і докладає усіх зусиль для того, щоб забезпечити своїм дітям нормальні умови життя. Проте, коштів на належне матеріальне забезпечення у неї не вистачає, а добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовився, що змусило її звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки. Судом було вжито належних заходів задля виклику відповідача в судове засідання з розгляду даної справи по суті шляхом направлення йому судових повісток за адресою місця проживання. Будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України, вважає останнього належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що 06.10.2018 [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та видано свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 06.10.2018. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] ( Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та донька [PERSON] , [INFO] ( Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Витягом №011595/36-20025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дітей, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved