Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

26.09.2025 р. до суду надійшов вказаний позов. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Як зазначила позивач, окрім неї, інших спадкоємців немає. 23.09.2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косинської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, після чого нотаріусом було заведено спадкову справу. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косинської Т.М. від 25.09.2025 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на спадкове майно, у зв`язку із тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Як зазначила позивач вона у встановлений строк не звернулась до нотаріуса, оскільки мала проблеми зі здоров`ям та є особою похилого віку, з квітня по 16.09.2025 р. постійно перебувала під медичним спостереженням та проходила амбулаторне лікування з діагнозом: постравматичний стресовий розлад з елементами депресії, дископатія, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня. На підставі наведено просила заяву задовольнити. Ухвалою від 01.10.2025 р. справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу належним чином завірену копію спадкової справи. 16.10.2025 р. до суду надійшов відзив, в якому відповідач позов не визнав, розгляд справи просив проводити без його участі. 30.10.2025 р. до суду надійшли витребуванні докази. Ухвалою від 30.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки не відомі, клопотань про відкладень не надходило, у відзиві на позов просить проводити розгляд справи за їх відсутності. Розглянувши справу, вислухавши доводи та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Позивач в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про народження позивача [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] ,актовий запис про смерть №1875 (а.с. 11). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . 23.09.2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косинської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, після чого нотаріусом було заведено спадкову справу. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косинської Т.М. від 25.09.2025 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] 3 [PERSON] на спадкове майно у зв`язку із тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 15). Як вбачається з копії спадкової справи, інших спадкоємців, окрім позивача, після померлого немає. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. За матеріали справи позивач з квітня по 16.09.2025 р., постійно знаходилась під медичним спостереженням та проходила амбулаторне лікування з діагнозом постравматичний стресовий розлад з елементами депресії, дископатія, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня (а.с.16-28). За обставин встановлених під час розгляду справи суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщин. Верховний Суд у Постанові від 17.02.2022 року у справі N 953/15603/20 зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Предметом позову у цій справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, тому з урахуванням звернення позивача до приватного нотаріуса 23.09.2025 р., та враховуючи, що остання тривалий час з квітня по вересень 2025 р. хворіла, що підтверджено медичною документацією, та враховуючи термін пропуску один місяць, визнається судом поважною причиною для поновлення пропущеного строку. Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved