Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 30 листопада 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління Міністерства юстиції, актовий запис № 2106. Позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя та проживають окремо. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , спір щодо визначення проживання дитини відсутній. Подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає, можливість збереження сім`ї відсутня. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином. У відповідності до статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 30 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 2106. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , спору щодо визначення місцепроживання дитини немає. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно вони не проживають, а отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи те, що позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам, суд вважає необхідним такий задовольнити. Відповідно до статей 21 та 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 та 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Враховуючи положення статті 112 СК України суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі статей 21, 24, 56, 105, 110, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved