Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

27.05.2025 позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14 січня 2017 року, між нею та [PERSON] , зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №10. Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 січня 2017 року. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Зазначає, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі (а.с. 22). 23 червня 2025 року представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить надати сторонам термін для примирення подружжя строком на 6 місяців (а.с. 29-30). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2025 року, провадження у справі зупинене та надано строк на примирення подружжя терміном 2 (два) місяці (а.с. 53а). 16.10.2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про відновлення провадження у справі 161/10259/25 (а.с. 59-60). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2025 року провадження у справі поновлено, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с. 67). В судове засідання позивач, та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити та шлюбі між сторонами розірвати, оскільки за наданий час на примирення сторони не примирилися, подружні відносини не відновили (а.с. 59-60). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не направив. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14 січня 2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №10 (а.с.9). За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони не підтримують подружніх відносин. Шлюб носить лише формальний характер. Окрім цього, наданий судом строк для примирення подружжя\~- 2 місяці, не змінив ситуацію між подружжям, примирення не відбулось, подружні відносини не відновились, позивач наполягала на розірванні шлюбу. За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин, з огляду на те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved