Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав N?369515913 від 12.03.2024\~року та N?369516451 від 12.03.2024\~року [PERSON] , являється власником садового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 7310136600:34:002:1278. Вказане домоволодіння [PERSON] успадкувала від свого батька [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2024\~року N?1017\~та від 12.03.2024\~року N?1019. Поряд із земельною ділянкою яка належить [PERSON] знаходиться земельна ділянка, яка належить [PERSON] та у липні\~2004\~року останній самовільно зайняв 150 м2 земельної ділянки, яка належить позивачу. По межі захвату зі сторони землекористувача [PERSON] вздовж відрізку позначеного на ситуаційні схемі встановив паркан. Захвачена земельна ділянка позначена на ситуаційній схемі штриховою лінією. З приводу самовільного зайняття та використання відповідачем частини земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності, позивач звертався до відповідача із претензією-вимогою щодо звільнення земельної ділянки із незаконного володіння пропонуючи в добровільному порядку звільнити незаконно захоплену земельну ділянку, однак на зауваження Позивача [PERSON] не реагував. Дана обставина підтверджується листом, який було направлено 10.10.2024\~року на адресу Відповідача та який останній відмовився отримувати. Разом з цим, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.04.2008\~року у справі N?2-18 від\~2008\~року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , зобов?язано останнього перенести огорожу, яка розділяє їх з [PERSON] земельні ділянки та відновити межі земельної ділянки N? [NUMBER] , що знаходиться в садівничому товаристві «Пролісок-2» по [ADDRESS] , повернувши незаконно захоплену частину земельної ділянки розміром 150 м', відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЧВ N?\~012994\~від 04.05.1999\~року. Однак, [PERSON] , рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.04.2008\~року у справі N?2-18 від\~2008\~року проігнорував не виконав. Вказаним рішення суду встановлено, що на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради від 03.03.1998\~року N?184/5 [PERSON] було видано державний акт про право приватної власності на землю серії І-ЧВ N°\~012994\~від 04.05.1999\~року. Відповідно до вказаного акту позивачу була передана у приватну власність земельна ділянка N° [NUMBER] , площею 0,\~0519\~га, яка розташована на території садівничого товариства «Пролісок -2» по [ADDRESS] . Зовнішні земельної ділянки були погоджені з суміжними землекористувачами, зокрема користувачем земельної ділянки N? [NUMBER] , претензій при встановленні та погодженні меж землекористування заявлено не було, що підтверджується актом встановлення зовнішніх меж землекористування в натурі від 26.03.1997\~року. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства N? 40 від 27.07.2004\~року Чернівецької обласної інспекції з контролю за використанням та охороною земель, було встановлено самовільне зайняття частини земельної ділянки [PERSON] площею 0,\~0150\~га, що по [ADDRESS] », [PERSON] .. На підставі вказаного акту було складено протокол про адміністративне правопорушення). Постановою від 27.07.2004\~року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане порушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 грн. 00 коп. [PERSON] з постановою погодився, що підтверджується копією квитанції про сплату ним штрафу 26.08.2004\~року відповідача повторно було притягнуто до адміністративної відповідальності та оштрафовано. Відповідно до ч.4, ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На даний час, новим власником садового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 7310136600:34:002:1278, являється [PERSON] , та у [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки прощею 0.0150\~га, яка належить останній та у Відповідача відсутні будь-які законні підстави для створення перешкод у користуванні вищезазначеною земельною ділянкою Позивачу. Таким чином, своїми діями відповідач створив перешкоди у користуванні позивачу земельною ділянкою, яка їй належить на праві власності шляхом обмеження у повній мірі користування земельною ділянкою, чим порушуються її законні права. Просили зобов`язати відповідача повернути позивачці самовільно зайняті земельну ділянку площею 0,0150\~га, кадастровий номер 7310136600:34:002:1278 розташованої в садівничому товаристві «Пролісок-2» по [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан, шляхом звільнення від сільськогосподарських культур та інших насаджень чи об?єктів, які на ній розташовані, та демонтувати по межі захвату зі сторони землекористувача [PERSON] вздовж відрізу позначеного на ситуаційній схемі самовільно встановлений паркан, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. У поданому відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. У позовних вимогах [PERSON] просить суд зобов?язати відповідача [PERSON] , жителя [ADDRESS] повернути [PERSON] , [INFO] самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0150\~га, кадастровий номер 7310136600:34:002:1278\~розташованої в садівничому товаристві «Пролісок-2» по [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан, шляхом звільнення від сільськогосподарських культур та інших насаджень чи об?єктів які на ній розташовані, та демонтувати по межі захвату зі сторони землекористувача [PERSON] вздовж відрізу позначеного на ситуаційній схемі самовільно встановлений паркан, які обґрунтовує тим, що вона є власником садового будинку N?48 з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Чернівці, садівниче товариство «Пролісок-2», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 7310136600:34:002:1278. Вказане домоволодіння вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.03.2024\~року N?1017\~та N?1019. Вказує, що суміжний землевласник [PERSON] , в липні\~2004\~року самовільно зайняв 150 м.кв земельної ділянки, що належить позивачці. Також зазначає, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.04.2008\~року у справі N?2-18 позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння- задоволено. Зобов?язано [PERSON] перенести огорожу, яка розділяє їх з [PERSON] земельні ділянки та відновити межі земельної ділянки N? [NUMBER] , що знаходиться в садівничому товаристві «Пролісок-2» по [ADDRESS] повернувши незаконно захоплену частину земельної ділянки розміром 150 м.к., відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії I-4В N?012994\~від 04.05.1999року. Також посилається на те, що відповідач не виконав вказане рішення. Так, будучи спадкоємцем до майна померлого батька, позивач мала б звернутися до суду із заявою про заміну сторни виконавчого провадження. Оскільки нею зазначено, що рішення рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.04.2008\~року у справі N?2-18 позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння не виконано. Натомість позивачка звертається до суду з тим самими позовом, що і її батько, до того самого відповідача, з приводу одного і того самого предмету спору, де рішення було ухвалено та вступило в законну сула та не виконано до сьогоднішнього дня з моменту його ухвалення та до дня смерті спадкодавця. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, окрім того, вказував, що виконавче провадження по винесеному рішенні у 2008 році не відкривалось, не замінювалась сторона виконавчого провадження. Суд, заслухавши сторін справи, дослідивши письмові докази у справі дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав N?369515913 від 12.03.2024\~року та N?369516451 від 12.03.2024\~року [PERSON] , являється власником садового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 7310136600:34:002:1278. Вказане домоволодіння [PERSON] успадкувала від свого батька [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2024\~року N?1017\~та від 12.03.2024\~року N?1019 (а.с.8-23). З приводу самовільного зайняття та використання відповідачем частини земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності, позивач звертався до відповідача із претензією-вимогою щодо звільнення земельної ділянки із незаконного володіння пропонуючи в добровільному порядку звільнити незаконно захоплену земельну ділянку, однак на зауваження Позивача [PERSON] не реагував. Дана обставина підтверджується листом який було направлено 10.10.2024\~року на адресу Відповідача та який останній відмовився отримувати (а.с.24-26). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.04.2008\~року у справі N?2-18 позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння- задоволено. Зобов?язано [PERSON] перенести огорожу, яка розділяє їх з [PERSON] земельні ділянки та відновити межі земельної ділянки N? [NUMBER] , що знаходиться в садівничому товаристві «Пролісок-2» по [ADDRESS] повернувши незаконно захоплену частину земельної ділянки розміром 150 м.к., відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії I-4В N?012994\~від 04.05.1999року. Також посилається на те, що відповідач не виконав вказане рішення. (а.с.27-28). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. В ч.4.1,2 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні а суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту торушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання ії прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Позивач, у разі порушення його суб?єктивного права, може скористатись не будь-яким способом його відновлення, а лише тим, який визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Позовні вимоги не підлягають задоволенню, якщо суд, дотримуючись принципу стадійності захисту права, дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачено законом або договором та/або він є неефективним для захисту порушеного права в таких правовідносинах. Про цей висновок ВП ВС нагадала в постанові від 2 лютого ц.р. у справі N? 925/642/19. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Із зазначено вище вбачається, що позивачка не обрала вірного способу захисту порушеного свого права і за таких обстави суд має достатньо підстав для відмови в задоволенні позову. З приводу посилань представника позивача на те, що виконавче провадження за рішенням суду не було відкрито та рішення суду не виконано, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Згідно 4.5 ст.15 Закону України « Про виконавече провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов?язковими тією мірою, якою вони були б обов?язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до статті\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, будучи спадкоємцем до майна померлого батька, позивач мала б звернутися до суду із заявою про заміну сторни виконавчого провадження. Оскільки нею зазначено, що рішення рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.04.2008\~року у справі N?2-18 позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння не виконано. Таким чином, оскільки позивачем не обрано вірний спосіб захисту своїх порушених прав, враховуючи те, що є рішення суду, яким вирішено даний спір та яке набрало законної сили, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити та провадження у справі закрити.

Outcome: dismissed