Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов обґрунтовано тим, що 15.06.1999 позивачка з відповідачем уклали шлюб. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач перестали проживати як сім`я та не пов`язані спільним побутом. Відповідач ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не утримує доньку та не виконує обов`язки. Домовленості щодо способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дитину сторонами не визначалось. Донька знаходиться на утриманні заявника. Позивач вважає, що розмір аліментів на дитину слід визначити в розмірі 1/4 від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, до суду не з`явилася. 19 листопада 2025 року від представниці позивачки - [PERSON] через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява, згідно з якою представниця просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань до суду не подавав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2025 (а.с. 6), [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2019 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 54. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2019 (а.с. 8), [PERSON] народилася [INFO] . Батьком зазначений [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з актом обстеження місця проживання виданим депутатом Новолатівської сільської ради від 16.07.2025 (а.с. 9), за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована та проживає [PERSON] . Разом з нею проживає донька - [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Звертаючись до\~суду із\~даним позовом,\~позивачка просить\~стягнути на\~її користь\~аліменти на\~утримання доньки\~у розмірі\~1/4\~частини від\~доходів відповідача, але\~не менше\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку. Суд погоджується із висновком позивачки про наявність правових підстав для стягнення аліментів та враховуючи визнання відповідачем позову, позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачкою. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідатиме інтересам дитини. Разом з тим, суд роз`яснює позивачці про право звернення до суду із позовом щодо збільшення розміру аліментів, або зміни способу стягнення таких, у разі зміни обставин, що випливають з інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Судом встановлено, що понесені [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн підтверджуються матеріалами справи а саме: договором про надання правничої допомоги № 11/08/25 від 11.08.2025 (а.с.13-14); актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25 (а.с.10); квитанцією № 1 від 11.08.2025 про оплату послуг за договором № 11/08/25 про надання правової допомоги. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України судового збору в дохід держави. Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved