Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість у розмірі 17 690,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 13 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 13.03.2024-10002125 про надання споживчого кредиту на суму 10 000,00 грн, відповідно до якого кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви відповідач має заборгованість у розмірі - 17 690,00 грн, яка складається з: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 7 690,00 грн. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» було вимушено звернутись до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Не погодившись з позивними вимогами, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відмови вказує наступне. Відповідач вважає, що Позивачем не надано належних доказів на підтвердження укладання кредитного договору між Позивачем та Відповідачем, виконання обов`язків кредитодавця за кредитним договором та фактичне надання кредитних коштів саме Відповідачу в особі [PERSON] . У зв`язку із відсутністю інформації про номер карткового рахунку та про власника такого карткового рахунку неможливо ідентифікувати кому саме Позивач здійснив перерахунок кредитних коштів. Відповідач заперечує отримання грошових коштів від ТОВ «Споживчий центр». Висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитодавець зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості. Натомість Позивач не надав доказів, які б підтверджували переказ кредитних коштів у розмірі 10000,00 гривень саме Відповідачу [PERSON] за кредитним договором 13.03.2024-100002125. Так само і не встановлено, що картковий рахунок на який було здійснено переказ коштів належить саме [PERSON] . Також, відповідач заперечує щодо заявленого позивачем розміру судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше подано клопотання про проведення розгляду справи без участі, позовні вимоги позивача просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача просив розглядати справу без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 13 березня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 20.11.2023 року укладено Кредитний договір (оферти) № 13.03.2024-10002125, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (оферта), заявкою від 13.03.2024 року та підтвердженням про укладення кредитного договору № 13.03.2024-10002125. Згідно умов укладеного кредитного договору відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. строком на 31 день. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та перерахував на рахунок Позичальника 10 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с. 21). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 13.03.2024-10002125 від 13.03.2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем, яка становить 17690,00 грн., та складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 грн., заборгованості по процентам у розмірі 7690,00 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 13.03.2024-10002125 від 13.03.2024 року у загальному розмірі 17690,00 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved