Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в розмірі 22553 гривні 00 копійок. Свої вимоги мотивував тим, що 25 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 8003219 в електронній формі за допомогою веб-сайту (https://tengo.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, відповідно до якого остання отримала від кредитодавця грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. 25 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 25-07/2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 року, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22553,00 грн., з яких: 18000,00 грн. заборгованість за кредитом; 3153,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1400,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту. Відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальниці [PERSON] станом на 05.06.2025 року становить 22553,00 грн., з яких: 18000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3153,00 грн. заборгованість за відсотками; 1400,00 грн. заборгованість за комісією. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 68). В позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином що підтверджується оголошенням на офіційному\~веб-порталі «Судова влада\~України» (а.с. 71). Згідно ч.\~11\~ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. 21.11.2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідачки адвоката Сакун І.А. про розгляд справи без її участі та відповідачки [PERSON] . Також зазначила, що відповідачкою були сплачені грошові кошти за кредитним договором у сумі 6500,00 грн. та надано копії платіжних інструкцій на підтвердження даної сплати, а тому просила зменшити суму боргу на вказану суму. Заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов відповідачка не надала, тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 25.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://tengo.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, було укладено електронний договір про споживчий кредит № 8003219 шляхом підписання Анкети-заяви на отримання кредиту № 8003219 від 25.01.2022 року (а.с. 12) одноразовим ідентифікатором L92691, що підтверджується копією довідки ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 23). Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] отримала від кредитодавця грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 24). Відповідно до п. 1.2. Договору, сума кредиту становить 20000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 25.01.2022 р. (п. 1.3. Договору). Згідно умов договору, комісія за надання кредиту становить 1400,00 грн.; проценти за користування кредитом 5280,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору). За змістом п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил. Укладення Товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. Договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. Договору). 25 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 25-07/2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с. 32-37). Як видно з копії реєстру боржників до договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 року, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22553,00 грн., з яких: 18000,00 грн. заборгованість за кредитом; 3153,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1400,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту (а.с. 28). Відповідно до матеріалів справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 64.19 інші види грошового посередництва (а.с. 58). Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст. \~612 ЦК України,\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за умови\~використання коштів\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронної\~правової угоди;\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідачки суми боргу у розмірі 22553,00 грн. є обґрунтованою, але суд також враховує те, що відповідно до копій платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» від 30.08.2025 року, відповідачка [PERSON] сплатила на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 6300,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 8003219 (а.с. 82,83). Враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити позов частково та стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором про споживчий кредит № 8003219 від 25.01.2022 року в сумі 16253,00 грн. (22553 6300 = 16253). Згідно із ч.1, ч.3\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позов майнового характеру задоволено на 72,07% (16253 : 22553 х 100), а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. (а.с. 7,8) підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 1745,82 грн. (2422,40 х 72,07 = 1745,82) судового збору. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію заявки на надання юридичної допомоги № 198 від 01.05.2025 року (а.с. 46); копію договору № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» і АО «ЛАГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 47-49); копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 50); копію витягу з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, в якому наведені надані АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» послуги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», їх кількість та вартість на загальну суму 13000,00 грн. (а.с. 52). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial