Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначивши, що 10.07.2022 року відповідач, ознайомившись з умовами кредитування, підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, унаслідок чого між сторонами був укладений кредитний договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з умовами договору відповідачеві було встановлено відновлювану кредитну лінію до 200 000 грн, строк кредитування 12 місяців із пролонгацією, процентна ставка 40,8 % річних. Мінімальний обов`язковий платіж становив 5 % від суми боргу (не менше 100 грн), а у разі прострочення 10 % від заборгованості; проценти за прострочку визначені в розмірі 60 % річних. Заява була підписана відповідачем у сервісі «Приват24» із використанням OTP-пароля. Він отримав та користувався кредитними картками «Універсальна GOLD», здійснював операції за рахунком і частково повертав використані кошти. Надалі відповідач припинив своєчасне погашення кредиту, процентів та інших платежів, визначених договором, унаслідок чого станом на 07.10.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 44 084,53 грн, зокрема: 36 030,92 грн основний борг; 8 053,61 грн прострочені проценти. Позивач просить суд стягнути вказану суму та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 30.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 56-57). Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 03.11.2025 року, що підтверджується його власноручним підписом на супровідному листі (а. с. 58). Банк 17.10.2025 року засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу копію позовної заяви з додатками за адресою його проживання (а. с. 29-32). Відповідно до вимог частини 5 статті 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. 24.11.2025 року відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Суд, розглядаючи справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, дійшов таких висновків. Частиною четвертою статті 206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 10.07.2022 року відповідач, ознайомившись з умовами кредитування, підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, чим уклав договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК». За умовами договору йому було встановлено відновлювану кредитну лінію до 200 000 грн, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8 % річних, мінімальний обов`язковий платіж 5 % від заборгованості (не менше 100 грн), а у разі прострочення 10 %. Проценти за прострочку встановлено у розмірі 60 % річних. Заява була підписана Відповідачем у сервісі Приват24 за допомогою OTP-пароля. Він отримав та користувався кредитними картками «Універсальна GOLD», здійснював операції за рахунком, користувався кредитним лімітом і частково повертав заборгованість, що відображено у виписці. Надалі відповідач перестав своєчасно погашати кредит, проценти та інші передбачені договором платежі. Внаслідок порушення умов договору станом на 07.10.2025 року утворилася заборгованість у сумі 44 084,53 грн, яка складається з: 36 030,92 грн заборгованість за тілом кредита; 8 053,61 грн заборгованість про простроченим відсоткам. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитними договорами відповідач порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Як вбачається з положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач уклав кредитний договір 10.07.2022 року, отримав платіжні інструменти, користувався кредитним лімітом та частково вносив кошти на погашення заборгованості. Проте у подальшому він припинив належне виконання зобов`язань, що призвело до утворення боргу у сумі 44 084,53 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44 084,53 грн, що складається з: 36 030,92 грн основний борг, 8 053,61 грн прострочені проценти. Відповідно до вимог статей 141 та 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору. З огляду на те, що позов у цій справі було визнано відповідачем до початку розгляду по суті, позивачу підлягає поверненню 1211,20 грн, що становить 50 % судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (2422,40 грн ? 0,5 = 1211,20 грн). Інша частина понесених позивачем витрат у сумі 1211,20 грн відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача як витрати зі сплати судового збору. На підставі статей 526, 527, 530, 625, 629, 1054\~ЦК України та

Outcome: approved