Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

07.07.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в особі представниці Ушакевич М.П. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 161 153 грн. 04 к., мотивуючи тим, що 28.11.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування № Z60.13042.006010803. Відповідно до умов Договору кредиту Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 52 834 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 15,5% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п.1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 52 834 грн строком на 28.11.2022 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі 52 834 грн. в строки, визначені умовами Договору. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІMA ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги в тому числі й за кредитним договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року. В подальшому 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги в тому числі й за Кредитним договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року. Під час складання реєстру боржників № 22/12-2023 від 22.12.2023 року була допущена технічна помилка, а саме - помилково зазначено номер договору факторингу як № 21/12-2023 від 21.12.2023 року. Водночас відповідно до положень чинного договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року сторони досягли спільного розуміння, що зазначена технічна неточність не впливає на дійсність правочину, не скасовує факт переходу права вимоги, а також не змінює обсягів переданих прав, які були належним чином оформлені та підтверджені підписаним реєстром боржників № 22/12-2023 від 22.12.2023 року. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право вимоги за Договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 р. заборгованість за наданим кредитним договором становить 161 153,04 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 51 725,95 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 23 779,18 грн.; - заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 85 647,91 грн. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою суду від 14.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 07.08.2025 року розгляд справи відкладено на 23.09.2025 року задля забезпечення можливості відповідача ознайомитись з матеріалами справи та подати відзив на позов. 22.09.2025 року від представника відповідача адвоката Піньковського І.О. до суду засобами поштового зв`язку сервісу «Укрпошта» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 53 402,33 грн., яка складається з 35\~834 грн. заборгованості за тілом кредиту та 17 568,33 грн. заборгованості за відсотками, а в решті позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 85 647,91 грн. Зазначив, що не погоджується із заявленим позивачем розміром заборгованості позивача за тілом кредиту, розміром заборгованості за відсотками та розміром заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту. Вказав, що ні умовами Договору Кредиту, ні Додатком № 1 до даного договору не передбачено конкретного переліку послуг або дій Первісного кредитора за які відповідач має здійснювати додаткову щомісячну оплату в розмірі 4,45% від початкової суми кредиту щомісячно. Поняття «Плати за обслуговування кредитної заборгованості», яке передбачено п. 1.5 Договору Кредиту та пунктом 2 Додатку №1 не має правової визначеності в поданих позивачем документах, але при цьому позивач просить суд стягнути з відповідача 85 647,91 грн. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту. Плати за обслуговування кредиту умовами Договору Кредиту та Додатком №1 не передбачено, тому дана вимога позивача до відповідача є безпідставною. Зазначення Первісним кредитором в Договорі Кредиту обов`язку відповідача по оплаті послуг із щомісячного обслуговування кредитної заборгованості також не має чіткої правової визначеності дій кредитора при здійсненні такого «обслуговування», тому в такому разі воно може мати на меті тільки необґрунтоване та безпідставне стягнення додаткових 4,45 % від суми кредиту щомісячно, хоча в той же час для позичальника (відповідача) вже передбачено обов`язок по сплаті відсотків за користування кредитом, який складає 1,29 % (15,5 відсоткова ставка / 12 місяців) на місяць. Зазначив, що Договір кредиту та Додаток №1, яким є паспорт споживчого кредиту, не містять опису послуг з обслуговування кредитної заборгованості та обґрунтованого розрахунку вартості таких послуг. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, обслуговування кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами. Щодо розміру заборгованості за тілом кредиту та розміру заборгованості за відсотками зазначив те, що позивач неправильно визначив їх розмір. Загалом за Договором кредиту відповідачем було сплачено 19 000 грн., з яких 9 000 грн. відповідач сплатив 03.01.2020 року, 5 000 грн. - 16.03.2020 року та 5 000 гривень - 03.07.2020 року, що підтверджується випискою по рахунку за Договором кредиту від 19.12.2023 року. В той же час позивач не враховує погашену відповідачем суму кредиту в розмірі 19 000 грн., оскільки не дивлячись на здійснення ним цих оплат за спірним договором, позивач просить стягнути практично повний розмір тіла кредиту, відсотків за кредитом та повний розмір оплати за обслуговування кредиту, якщо даний пункт вважати обслуговуванням кредитної заборгованості, який передбачений п.2 Додатку №1. Незменшення позивачем загального розміру заборгованості за Договором кредиту на вже сплачену відповідачем суму свідчить про недобросовістність позивача. У зв`язку з вищевказаним та з урахуванням того факту, що він не визнає вимогу про стягнення з відповідача 85 647,91 грн. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту, зазначив що відповідно до абз.3 позовної заяви та п. 1.3 Договору кредиту, відповідач сплачує проценти в розмірі 15,5% річних на залишкову суму кредиту. 28.11.2019 року - це дата отримання кредиту у розмірі 52 834 грн., а 28.11.2022 року - дата повернення кредиту. 03.01.2020 року відповідач сплатив за спірним кредитом 9000 грн., тому за період з 28.11.2019 року по 03.01.2020 року відповідач за 37 днів користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 15,5 % річних має сплатити 861,38 грн. 16.03.2020 року відповідач сплатив за спірним кредитом 5000 грн., тому за період з 03.01.2020 року по 16.03.2020 року відповідач за 74 дні користування залишком суми кредитних коштів у розмірі 45 834 грн. за відсотковою ставкою 15,5% річних має сплатити 1436,38 грн. 03.07.2020 року відповідач сплатив за спірним кредитом 5000 грн., тому за період з 16.03.2020 року по 03.07.2020 року відповідач за 110 днів користування залишком суми кредитних коштів у розмірі 40 834 грн. за відсотковою ставкою 15,5% річних має сплатити 1 902,24 грн. 3 03.07.2020 року по дату повернення кредиту - 28.11.2022 року відповідач платежів за спірним кредитом не здійснював, тому за період з 03.07.2020 року по 28.11.2022 року відповідач за 879 днів користування залишком суми кредитних коштів у розмірі 35 834 грн. за відсотковою ставкою 15,5 % річних має сплатити 13 368,33 грн. Таким чином, загальний розмір залишку заборгованості відповідача за відсотками по Договору кредиту складає 17 568,33 грн., а не 23 779,18 грн., а залишок заборгованості по тілу кредиту складає 35 834 грн., а не 51 725,95 грн. Ухвалою суду від 23.09.2025 року розгляд справи відкладено на 20.10.2025 року задля забезпечення можливості позивача ознайомитись з відзивом на позов та подати відповідь на відзив. 23.09.2025 року від представника відповідача адвоката Піньковського І.О. на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, аналогічний за змістом наданому раніше відзиву. 17.10.2025 року від представника позивача Ушакевич М.П. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона не погодилась з відзивом та просила стягнути заборгованість за змістом позовної заяви, посилаючись на те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості була зазначена у пункті 1.5 Договору та Додатку №1 до Договору кредиту та страхування № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 р. [PERSON] був належним чином проінформований про всі умови договору та погодився з ними, що підтверджується його підписами. Умови договору відповідають чинному законодавству, а відсотки та інші платежі є пропорційними та справедливими. Зарахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача підтверджено випискою з його рахунку. Отже з моменту зарахування кредитних коштів у визначеному кредитним договором розмірі на поточний рахунок клієнта банк вважається таким, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Представник Відповідача у відзиві не надав жодних доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи. Усі платежі, що надходили від Відповідача, були враховані в повному обсязі і їх сума відображена у виписці. Кошти які вносив [PERSON] , розподілялись в першу чергу на погашення основного боргу, проценти, плату за обслуговування, а також за простроченими платежами. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювало видачу кредитних коштів, так як і не здійснювало нарахування заборгованості за кредитним договором, як відповідно до Договору факторингу до останнього перейшло тільки право вимоги за уже сформованим розрахунком заборгованості. Сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката Ушакевич М. П. була обгрунтована і підтверджена договорами, платіжками та актами виконаних робіт. Належним буде стягнути витрати на правничу допомогу з [PERSON] . Після укладення договору Відповідач виконував його умови та покладені на нього договірні зобов`язання, сплачуючи тіло кредиту, відсотки та комісію, що свідчить про свідоме визнання Відповідачем умов договору, в тому числі його оспорюваних умов. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості була зазначена у пункті 1.5 Договору та Додатку №1 до Договору кредиту та страхування № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 р. При укладенні Кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Так, підписавши договір, [PERSON] засвідчив, що він погодився з його умовами, в тому числі і з комісією за обслуговування кредиту та відсотковою ставкою. Надані банком виписки за картковими рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість за кредитом, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Всі умови договору між АТ «Ідея Банк» та відповідачем були погоджені 28.11.2019 р. у тому числі і комісія передбачена в щомісячних платежах. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вважає доводи Представника Відповідача щодо оплати за обслуговування кредиту безпідставними. Комісії були розраховані та включені до загальної заборгованості на законних підставах. Згідно з умовами укладеного 28.11.2019 року кредитного договору № Z60.13042.00601080 плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 4,45% щомісячно від початкової суми кредиту, що передбачено в Додатку №1. [PERSON] був належним чином проінформований про всі умови договору та погодився з ними, що підтверджується його підписами. Для прикладу, згідно виписки по рахунку № [NUMBER] , 24.01.2020 року були внесені грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. з призначенням платежу « [PERSON] погаш кред зг дог 60.13042.006010803» (що відображено в графах Кредит та Призначення виписки). Отже, в даному випадку Дебет та Кредит будуть рівні та дорівнюють 9000,00 грн., оскільки сума грошових коштів у графі «Кредит» ( [PERSON] погаш кред зг дог 60.13042.006010803) та «Дебет» (Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 103,53 грн; Погашення прострочених процентів по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 784,28 грн; Погашення строкових процентів по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 1,41 грн; Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 3105,77 грн; Погашення простроченого основного боргу по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 207,48 грн; Погашення строкового основного боргу по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 354,63 грн; Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 3054,64 грн; Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 101,82 грн; Погашення строкового основного боргу по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 545,94 грн; Погашення пені за прострочення процентів та плати за обслуговування зг. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 47,14 грн; Погашення пені за прострочення основного боргу зг. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 2,45 грн; Погашення строкових процентів по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 690,91 грн;) співпадають та дорівнюють сумі 9000,00 грн. Згідно з умов кредитного договору, платежі, що надходили від клієнта, в першу чергу спрямовувались на погашення основного боргу, відсотків та обслуговування. Таким чином, сума, сплачена відповідачем не покриває весь борг, а лише частково погашає його. Позивач надає до суду всі документи, що підтверджують суму боргу, його нарахування та несплату, а Відповідач лише голослівно заперечує борг без відповідних доказів. Позиція Відповідача суперечлива, він визнає укладення договору, але заперечує сам факт кредиту та платежів. Позивач надав документи, що підтверджують борг, а Відповідач не надав жодного доказу того, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості підрахована з урахуванням всіх платежів Відповідача зазначених у виписці. Розрахунок заборгованості за основним боргом, за нарахованими та несплаченими відсотками та нарахованими та несплаченими комісіями був здійснений саме АТ «Ідея Банк» станом на 19.12.2023 року, а право вимоги за Договором №Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року перейшло ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за вже сформованим розрахунком заборгованості. Представник Відповідача стверджує, що позивач не враховує погашену відповідачем суму кредиту в розмірі 19000 грн. Це твердження не є правильним, оскільки згідно Додатку №1 до Договору, а також виписки, [PERSON] був зобов`язаний вносити платежі відповідно до порядку повернення кредиту, який зазначений в Додатку №1, а отже представник позивача у своїх розрахунках заборгованості не правильно враховує платежі. Оскільки чинним законодавством України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у зв`язку з неповерненням отриманих коштів за Договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року станом на 19.12.2023 р. заборгованість становить 161153,04 грн, яка складається з: - заборгованості за основним боргом - 51725,95 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 23779,18 грн.; - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 85647,91 грн. Зазначив, що відповідно до Акту, вартість наданих послуг із правової допомоги складає 147000,00 грн., в котрий відповідно включено правову допомогу до позичальника [PERSON] за Договором кредиту №Z60.13042.006010803 в розмірі 7000 грн., що була сплачена ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в повному обсязі, та підтверджується платіжним дорученням. Представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вважає, що дана сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи. Ухвалою суду від 20.10.2025 року розгляд справи відкладено на 18.11.2025 року задля забезпечення можливості позивача ознайомитись з відповіддю на відзив та подати заперечення проти відповіді на відзив. 24.10.2025 року від представника позивача Піньковського І.О. до суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких він зазначив, що позивачем не заявлялось і не обгрунтовувалось вимога до відповідача про стягнення з нього комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а таке поняття як «Комісія» за обслуговування кредитної заборгованості», всупереч твердженням представника позивача, відсутнє в Кредитному Договорі та Додатку, так само як і обов`язок її сплати відповідачем. Позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача коштів в розмірі 85647,91 грн. на підставі спірного Кредитного Договору і обгрунтовує стягнення саме в якості «Плати» за обслуговування кредиту. Згідно заявлених вимог позовної заяви, позивачем фактично вказано про наявність у відповідача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у розмірі 85647,91 грн. З даної вимоги позивача слідує, що відповідач перед позивачем у спірних відносинах не здійснював плату за обслуговування кредиту, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 85647,91 грн., яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача. Закон України «Про споживче кредитування» не передбачає обов`язку для споживача і права для кредитора на стягнення «Плати» за обслуговування кредиту. У спірному Кредитному Договорі і в Додатку непередбачений як підстава і як поняття обов`язок по сплаті відповідачем «Комісії» за обслуговування кредитної заборгованості. Вимог про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 85647,91 грн. за спірним Кредитним Договором позивачем заявлено і обгрунтовано не було, тому підстави для її стягнення відсутні. Плата за обслуговування кредиту і комісія за обслуговування кредитної заборгованості є різними поняттями і різними самостійними підставами для нарахування і стягнення коштів за кредитом. У даній справі вимога позивача про стягнення з відповідача 85647,91 грн. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту не є обгрунтованою згідно поданих позивачем доказів. Послався на постанову ВСУ від 10.01.2024 року у справі № 727/5461/23, провадження № 61-17096св23, оскільки зміст правовідносин у зазначеній справі є аналогічним даній судовій справі, а висновки зроблені наступні: «32.8. Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ "Ідея Банк", щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними». Відповідно до змісту позовної заяви, а саме абз.3 за користування кредитом відповідач повинен був сплачувати 15,5% річних на залишок суми кредиту. Сума кредиту відома, сума здійснених відповідачем платежів теж відома, тому розмір відсотків за користування залишком суми кредиту визначається з урахуванням здійснених відповідачем платежів, які в свою чергу зменшують залишок суми кредиту (тіло), на яку нараховується відсоток за користування, оскільки розмір суми коштів, на яку нараховуються відсотки за користування зменшується із його погашенням відповідачем. Позивачем не надано доказів виконання Первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» вимог закону щодо повідомлення відповідача протягом 10 днів про відступлення права вимоги за спірним кредитом до ТОВ «Оптіма факторинг», так само відсутні і відомості про повідомлення ТОВ «Оптіма факторинг» про відступлення права вимоги за спірним кредитом на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Зі змісту позовної заяви не вбачається факту чіткого визнання позивачем тієї обставини, що відповідач здійснив часткове виконання умов спірного договору шляхом часткового погашення кредитної заборгованості в розмірі 19 000 грн. і це підтверджується заявленими позовними вимогами про стягнення з відповідача 161 153,04 грн., що свідчить про те, що позивачем не було враховане часткове погашення боргу відповідачем. Сторони, їх представники належним чином повідомлені про розгляд справи. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.11.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Z60.13042.006010803. Після укладення договору Відповідач виконував його умови та покладені на нього договірні зобов`язання, сплачуючи грошові кошти на погашення заборгованості, що свідчить про свідоме визнання Відповідачем умов договору. При укладенні Кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Так, підписавши договір, [PERSON] засвідчив, що він погодився з його умовами та, зокрема, відсотковою ставкою. Відповідач не заперечує факту укладення ним зазначеного кредитного договору. Відповідно до умов Договору кредиту № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 52 834 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 15,5% річних від залишкової суми кредиту. Також відповідно до п.п.1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 52834,00 грн строком на 28.11.2022 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Як йдеться по тексту Договору кредиту, Позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладанням Договору ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту та з нормами Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 194,72% (п. 5 додатку №1 до Договору кредиту). Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 52834,00 грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно Довідки-розрахунку заборгованості за Договором № 760.13042.006010803 від 28.11.2019 року станом на 19.12.2023 р. (дата відступлення) заборгованість становить 161153,04 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 51725,95 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 23779,18 грн.; - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту -85647,91 грн. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» / Фактор) укладено договір факторингу № 19/12-2023 (далі - Договір факторингу 1). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІMA ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги яка становить 11861032,61 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61 грн., та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників. 05.03.2025 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІНГ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було підписано Акт про відсутність взаємних претензій, який підтверджує належне виконання сторонами зобов`язань за договором факторингу. Під час складання реєстру боржників № 22/12-2023 від 22.12.2023 року була допущена технічна помилка, а саме - помилково зазначено номер договору факторингу як № 21/12-2023 від 21.12.2023 року. Водночас відповідно до положень чинного договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року сторони досягли спільного розуміння, що зазначена технічна неточність не впливає на дійсність правочину, не скасовує факт переходу права вимоги, а також не змінює обсягів переданих прав, які були належним чином оформлені та підтверджені підписаним реєстром боржників № 22/12-2023 від 22.12.2023 року. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право вимоги за Договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Водночас відповідач не погоджується з розміром вказаної заборгованості за тілом кредиту й відповідно за відсотками, вказуючи про те, що відповідачем було сплачено 19 000 грн., з яких 9 000 грн. відповідач сплатив 03.01.2020 року, 5 000 грн. - 16.03.2020 року та 5 000 грн. - 03.07.2020 року, що, на його думку, не було враховано позивачем. Представник відповідача надає власний розрахунок у відзиві, відповідно до якого загальний розмір залишку заборгованості відповідача за відсотками по Договору кредиту складає 17 568,33 грн., а не 23 779,18 грн., а залишок заборгованості по тілу кредиту складає 35 834 грн., а не 51 725,95 грн. З приводу чого суд зазначає наступне. Зарахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача підтверджено випискою з його рахунку. Отже з моменту зарахування кредитних коштів у визначеному кредитним договором розмірі на поточний рахунок клієнта банк вважається таким, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Представник Відповідача у відзиві не надав жодних доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи. Всі платежі, що надходили від Відповідача, були враховані в повному обсязі і їх сума відображена у виписці розрахунку заборгованості за кредитним договором. Кошти які вносив [PERSON] , розподілялися в першу чергу на погашення основного боргу, проценти, плату за обслуговування, а також за простроченими платежами. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювало видачу кредитних коштів, так як і не здійснювало нарахування заборгованості за кредитним договором, як відповідно до Договору факторингу до останнього перейшло тільки право вимоги за уже сформованим розрахунком заборгованості. Надані банком виписки за картковими рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість за кредитом, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано контррозрахунком відповідача. Згідно з умовами кредитного договору платежі, що надходили від клієнта, в першу чергу спрямовувались на погашення основного боргу, відсотків та обслуговування. Для прикладу, згідно виписки по рахунку № [NUMBER] , 24.01.2020 року були внесені грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. з призначенням платежу « [PERSON] погаш кред зг дог 60.13042.006010803» (що відображено в графах Кредит та Призначення виписки). Отже, в даному випадку Дебет та Кредит будуть рівні та дорівнюють 9000,00 грн., оскільки сума грошових коштів у графі «Кредит» ( [PERSON] погаш кред зг дог 60.13042.006010803) та «Дебет» (Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 103,53 грн; Погашення прострочених процентів по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 784,28 грн; Погашення строкових процентів по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 1,41 грн; Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 3105,77 грн; Погашення простроченого основного боргу по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 207,48 грн; Погашення строкового основного боргу по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 354,63 грн; Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 3054,64 грн; Погашення плати за обслуговування по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 101,82 грн; Погашення строкового основного боргу по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 545,94 грн; Погашення пені за прострочення процентів та плати за обслуговування зг. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 47,14 грн; Погашення пені за прострочення основного боргу зг. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 2,45 грн; Погашення строкових процентів по кред. дог. № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019, кл. [PERSON] 690,91 грн;) співпадають та дорівнюють сумі 9000,00 грн. Таким чином сума, сплачена відповідачем не покриває весь борг, а лише частково погашає його. З доданих до позову матеріалів, а саме розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що позивачем було враховано часткове погашення боргу відповідачем. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до розрахунку заборгованості за наданим кредитним договором відповідачка не повернула своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем не виконане. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 85 647 грн. 91 к., суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~55\~ЗУ\~«Про\~банки і\~банківську\~діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Верховний Суд у своїй постанові від 18 березня 2020 року у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 2 жовтня 2019 року по справі №740/4328/14. Згідно із положеннями Закону України\~«Про\~захист прав\~споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16. З урахуванням вимог ст.ст. 549-552, 625, 1046, 1048, 1050\~ЦК України належить зробити висновок, що наслідками укладення договору позики є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю інфляційних втрат за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. З урахуванням встановленого, суд зазначає, що оскільки банком у кредитному договорі була встановлена плата за послуги, які за законом повинні надаватися безоплатно, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.1 ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № Z60.13042.006010803 від 28.11.2019 року, яка станом на 19.12.2023 року становить 75\~505,13 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 51 725,95 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 23 779,18 грн., в задоволенні ж стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 85 647,91 грн. слід відмовити. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково (75 505 грн. 13 к. * 100% / 161 153 грн. 04 к. = 47%), з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у сумі 1 423 грн. 16 к. (47% від 3 028 грн.) Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копію договору про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, копію додаткової Угоди до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року; копію акту №1 прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором від 10.04.2025 року; копію акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 14.05.2025 року; копію наказу №02-К про прийняття на роботу адвоката Ушакевич М. П. до АО «Правовий курс» від 28.06.2024 року, Підтвердження оплати за надану правничу допомогу відповідно до умов договору про надання правничої допомоги АО «Правовий курс»; копію довіреності представника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та копію свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 7 000 грн. слід зменшити до 1 500 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial