Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

25 червня 2025 року позивач за первісним позовом [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] (далі відповідач), за участю третьої особи Служби у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що 31 липня 2017 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина, 31 липня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний за рішенням суду. Місце проживання сина встановлено не було. Син проживає з ним, знаходиться на його повному утриманні навчається в ліцеї за місцем проживання. Мати дитини вживає алкоголь не забезпечує дитину матеріально, не приймає участі у його розвитку. Просив визначити місце проживання дитини з ним. 05 серпня 20204 відповідач подала зустрічний позов про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з нею. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом зазначила, що після розлучення син проживав з батьком, однак за бажанням сина, став проживати з нею з січня 2024 року. З того часу батько дитини добровільно перестав здійснювати утримання дитини, у звязку з чим звернулась до суду про стягнення аліментів. На теперішній час позивач має велику заборгованість зі сплати аліментів. Просить суд визначити місце проживання з нею та не заперечує щодо спілкування з батьком, оскільки існують і з батьком гарні відносини. Процесуальні дії та рішення у справі. 25 липня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання з батьком прийнято до свого провадження та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 19 серпня 2024 року хвалою ухвалою Вишгородського районного суду Київської області зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання з матір`ю прийнято до спільного розгляду, підготовче засідання відкладено. 30 серпня 2024 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано відзив, в якому заперечив доводи викладені в зустрічні позовній заяві та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. 21 січня 2025 року хвалою ухвалою Вишгородського районного суду Київської області підготовче засідання закрито, призначена до судового розгляду. Позиції учасників справи. У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, проти зустрічного позову заперечував, подав суду письмове обгрунтування позивача. У судових засіданнях відповідач та її представник підтримував зустрічний позов, просив його задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району підтримує висновок та вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю. Малолітня дитина [PERSON] в суді в присутності психолога Крюківщинського ліцею «Лідер» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області [PERSON] та представника Служби у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району [PERSON] у відсутності матері виявив бажання проживати з матір`ю та повідомив, що постійно спілкується з батьком, з яким у нього склались добрі відносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 09 лютого 2008 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.10 т. 1). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року, яке набрало законної сили 29 серпня 2017 року, шлюб між сторонами розірваний. ( а.с. 11 т. 1). Із акту обстеження умов проживання в грудні 2023 року за місцем проживання [PERSON] встановлено, що обстеження відбулось на запит [PERSON] для подачі до суду, умови проживання є належними для проживання дитини. (а.с. 14 т. 1). Із висновку оцінки потреб сім`ї від 22 грудня 2023 року потреби сім`ї, яку складають [PERSON] та [PERSON] , потреби дитини задовольняються, створені всі належні умови. (а.с. 15 т. 1) Згідно довідки про фактичне місце проживання №14763 від 15 січня 2024 року та акту депутата Вишневої міської ради бутанського району, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с.16 т. 1). Із актів оцінки потреб сім`ї в липні, жовтні 2024 року за місцем проживання [PERSON] встановлено, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , умови проживання є належними для проживання дитини. (а.с. 59-62 т. 1). Із висновків оцінки потреб сім`ї від 19 липня 2024 року, 11 жовтня 2024 року, 18 вересня 2025 року потреби сім`ї, яку складають [PERSON] та [PERSON] , проживали за адресою [ADDRESS] та у звязку з переїздом, проживають за адресою [ADDRESS] , потреби дитини задовольняються, створені всі належні умови. (а.с. 63, 142-143 т. 1, 200 т. 2). Із актів обстеження умов проживання в 25 липня 2024 року, від 08 жовтня 2024 року, 18 вересня 2025 року за місцем проживання [PERSON] встановлено, що обстеження проводилось за місцем проживання [PERSON] , умови проживання є належними для проживання та розвитку дитини .(а.с. 14, 141 -147 т. 1, 199 т.2 ). Із довідок Димерського ліцею №1 встановлено, що [PERSON] зарахований для навчання у 5 класта станом на 15 жовтня 2024 року дійсно навчається в ліцеї (а.с. 68,148 т. 1). Із довідок Димерського ліцею №1, Димерської дитячої музичної школи від 27 серпня 2024 року встановлено, що [PERSON] дійсно навчався в ліцеї та в школі по класу сольного співу з 01 вересня 2020року по 26 серпня 2021 року, вибув у звязку зі зміною місяця проживання в Крюківщинську ЗОШ І-ІІІ ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. (а.с. 149-150 т. 1 ). Із декларації про вибір сімейного лікаря та отримання медичної допомоги за місцем проживання у лікаря [PERSON] КНП Димерська центральна селищна рада. (а.с. 151 т.1). Із характеристик з місця роботи, з місця проживання, виписок з газет, на [PERSON] встановлено, що вона характеризується виключно позитивно, приймає активну участь у розвитку культури громади, поганих звичок не має. ( а.с. 160-167 т. 1). Із копії заяви [PERSON] , адресованої директору Крюківщинського ліцею «Лідер» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про намір перевести дитину [PERSON] на сімейну форму навчання у зв`язку зі зміною місця проживання з 12 лютого2024 року (а.с 174). Із платіжних інструкцій встановлено, що [PERSON] за період з листопада 2023 року по січень 2024 року здійснювала переказ власних коштів на картку [PERSON] ( а.с. 198-221 т. 1). Із копії договору туристичних послуг від 28 жовтня 2022 року та фото підтверджується подорож [PERSON] та [PERSON] до Єгипту на відпочинок. ( а.с. 233-255 т. 1). Із копії договору оренди житлового приміщення за адресою [ADDRESS] , укладений 10 вересня 2025 року строком на 1 рік. (а.с. 202-204 т. 2) Із довідки з місця роботи [PERSON] , встановлено, що він працює з 03 червня 2024 року в ПрАТ «НВО «Практика» (а.с. 227 т. 2). Із довідки про наявність заборгованості по аліментах у [PERSON] від 12 листопада 2025 року, яка виникла за період з 29 липня 2024 року у розмірі 236966 гривень 94 коп. (а.с. 238 т. 2). Згідно висновку Служби у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини [PERSON] від 18 квітня 2024 року про визначення місця проживання дитини, діючи в інтересах дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю [PERSON] ( а.с. 41- 44 т.2). Згідно висновку Служби у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району про визначення місця проживання дитини [PERSON] від 25 листопада 2024 року про визначення місця проживання дитини, діючи в інтересах дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю [PERSON] ( а.с.56-61 т. 2). Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Місце проживання дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Мотиви і висновки суду. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У спорах про визначення місця проживання дитини суди мають крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановити та надати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: - особисті якості батьків (моральні якості матері та батька як вихователів. Моральними якостями, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, є, зокрема, зловживання спиртними напоями, наркотичними речовинами, перебування на диспансерному нагляді, притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності); - відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (встановлення повного чи часткового виконання батьківських обов`язків, наявність причин що впливають на виконання батьківських обов`язків; встановлення, чи враховують мати/батько інтереси дитини, чи є взаєморозуміння між кожним із батьків і дитиною); - можливість створення дитині належних умов для виховання і розвитку (наявність самостійного доходу, належних житлових умов у кожного із батьків); - стан здоров`я дитини (наявність хвороб у дитини, що потребують посиленого догляду, наявність у батьків навичок щодо надання первинної медичної допомоги); - стан безпеки дитини (можливість створення дитині безпечних умов для життя та розвитку) тощо. Указане тлумачення статті 161 СК України при розгляді категорії справ, що стосуються надчутливої сфери правовідносин (оскільки йдеться не просто про спір між позивачем і відповідачем, а про долю дитини), є сталим та однозначним у практиці Верховного Суду (див. постанови від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 761/35714/16-ц, від 23 жовтня 2021 року у справі № 127/17427/20, від 08 вересня 2023 року у справі № 639/3862/20, від 28 вересня 2023 року у справі № 944/5191/19).». Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09 лютого 2008 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , а шлюб між ними було розірвано рішенням Вишгородського районного суду від 31 липня 2017 року. Зібрані докази свідчать, що батько [PERSON] має належні умови для проживання дитини у с. Крюківщина, де син певний час проживав, однак із січня 2024 по цей час дитина переважно мешкає разом із матір`ю [PERSON] за адресами с. Димер та згодом м. Вишневе, де неодноразові акти обстеження підтвердили безпечні, комфортні та стабільні умови, сприятливі для навчання, розвитку й щоденного догляду. Підтверджено, що дитина навчається у Крюківщинського ліцею «Лідер», перебуває на медичному обслуговуванні, перебуває під постійним доглядом матері, отримує матеріальне забезпечення від неї. Матір характеризується виключно позитивно, активно залучена до життя громади, не має шкідливих звичок та забезпечує дитині соціальну стабільність і сталість побуту, бере участь у культурних і навчальних заходах, організовувала закордону поїздку дитини на відпочинок, тоді як відносини батька з дитиною залишаються добрими, проте він допустив значну заборгованість зі сплати аліментів із 2024 року. Служби у справах дітей Вишневої міської ради та Димерської селищної ради - незалежно один від одного дійшли однакового висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього з матір`ю, що узгоджується й з бажанням самого [PERSON] , висловленим у присутності психолога. Оцінивши доводи сторін, які відповідно підтримували первісний та зустрічний позови, врахувавши позицію представника Служби у справах дітей Димерської селищної ради, яка вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю, а також висловлену у суді думку малолітнього [PERSON] , який у присутності психолога заявив про бажання проживати з матір`ю і збереженні добрих стосунків з батьком, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази свідчать про стабільність його проживання та навчання за місцем проживання матері, належні умови її житла, позитивну характеристику та активну участь у забезпеченні потреб дитини, включно з витратами на її утримання, медичне обслуговування та розвиток, тоді як батько, попри наявність належних побутових умов, має значну заборгованість зі сплати аліментів та не довів переваги проживання дитини саме з ним; з огляду на принцип найкращих інтересів дитини суд вважає обґрунтованим і справедливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] , у зв`язку з чим первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню. Визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та участь у її вихованні. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved