Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що від шлюбу з відповідачем є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 20.01.2023 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Без згоди батька дітей неможливою є реєстрація місця проживання малолітніх дітей разом з позивачкою, у зв`язку із чим надати суду відомості з Єдиного державного демографічного реєстру (реєстру територіальної громади), які б підтверджували юридичний факт реєстрації позивача і неповнолітніх дітей за однією адресою можливості немає. Проте, фактично діти проживали і проживають з позивачкою. Між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання неповнолітніх дітей. Добровільно відповідач аліменти також не сплачує. Діти перебувають повністю на утриманні позивачки, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Окремим додатком від позовної заяви, позивачка надала заяву на бажання отримання електронних повісток на мобільний номер телефону: [NUMBER] та отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS -повідомлення. Ухвалою судді від 23.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 23.10.2025. 24.09.2025 від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалами судді від 23.10.2025 та від 13.11.2025 розгляд справи відкладено на 24.11.2025 у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання, призначене на 24.11.2025 сторони по справі не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином у порядку п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України. Позивачка, в додаток до позову надала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України засобами поштового зв`язку, проте конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Позивачка у заяві від 24.09.2025 просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суддя зазначає, що неотримання повідомлення суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивачки на розумний строк розгляду її справи. У разі якщо повідомлення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою відповідно до п.5 ст.272 ЦПК України, і повернуто у зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суддя вважає, що є підстави для розгляду справи по суті, враховуючи прохання позивачки у позовній заяві про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суддя, у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступних обставин. Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини. Позивачка у своєму позові зазначає, що від шлюбу з відповідачем є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 20.01.2023 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Без згоди батька дітей неможливою є реєстрація місця проживання малолітніх дітей разом з позивачкою, у зв`язку із чим надати суду відомості з Єдиного державного демографічного реєстру (реєстру територіальної громади), які б підтверджували юридичний факт реєстрації позивача і неповнолітніх дітей за однією адресою можливості немає. Проте, фактично діти проживали і проживають з позивачкою. Між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання неповнолітніх дітей. Добровільно відповідач аліменти також не сплачує. Діти перебувають повністю на утриманні позивачки, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей Суддею встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] , видане 16 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] , видане 09 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві (а.с.9,10). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2022 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с. 5-7). Після припинення стосунків діти мешкають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей в розмірі, як це визначено законом, відповідач відмовляється. Відповідачем не надано доказів на спростування цих обставин. Тому, враховуючи найкращі інтереси дітей, суддя вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У своєму позові позивачка просить стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Щодо визначення максимального розміру аліментів у резолютивній частині рішення, що не передбачено для позовних заяв про стягнення аліментів, то в цій частині суд керується виключно вимогами позовної заяви позивачки, яка просила визначити аліменти з урахуванням максимального їх розміру, які підлягають стягненню. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежі за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі зазначеного та

Outcome: approved