Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.05.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10209160-SP. 28.02.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/16-Ф, відповідно до умов якого, АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 28.02.2024 року до Договору факторингу № НІ/11/16-Ф до відповідача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 002/10209160-SP від 14.05.2021 року. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35\~005 грн. 06 коп., з яких: 17 975 грн. 46 коп. загальна заборгованість по тілу кредиту; 17\~029 грн. 60 коп. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. загальна заборгованість по комісії; 0 грн. пеня/штрафи. Відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 002/10209160-SP від 14.05.2021 року в розмірі 35\~005 грн. 06 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № № 002/10209160-SP від 14.05.2021 року в розмірі 35\~005 грн. 06 коп. та понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, відповідно до матеріалів позовної заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав заяву про визнання ним позову, розгляд справи просить провести без його участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 14.05.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10209160-SP, підписанням якого відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, та беззастережно приєднався до умов Договору. За мовами Договору відповідач отримав можливість користуватися кредитним лімітом, строк дії якого становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт його встановлення. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту; направлення Клієнтом до Банку письмово заяви про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та/або про закриття Поточного рахунку. Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. 28.02.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/16-Ф, відповідно до умов якого, АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 28.02.2024 року до Договору факторингу № НІ/11/16-Ф до відповідача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 002/10209160-SP від 14.05.2021 року. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35\~005 грн. 06 коп., з яких: 17 975 грн. 46 коп. загальна заборгованість по тілу кредиту; 17\~029 грн. 60 коп. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. загальна заборгованість по комісії; 0 грн. пеня/штрафи. Відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 002/10209160-SP від 14.05.2021 року в сумі 35 005 грн. 06 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У частині першій ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового звернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями ст. 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при подачі позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50% судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved