Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРК» (далі-позивач) звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з цивільним позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6950,70 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.05.2024 року сталася ДТП за участю тз «Suzuki» днз [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Renault» днз [NUMBER] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.06.2024 року по справі №202/6800/24 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Renault» днз [NUMBER] були застраховані в АТ «СК АРКС» Договором добровільного страхування «Все включено». За результатами розгляду заяви про здійснення страхового відшкодування здійснено виплату в розмірі 27650,70 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», яке здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 20700,00 грн. з урахуванням зносу автомобіля. З урахуванням викладено позивач просить стягнути з відповідача суму 6950,70 грн. Ухвалою суду від 12.06.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дата судового засідання 15.07.2025 року. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи без його участі. У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача судовий розгляд було відкладено на 04.09.2025 року. 15.07.2025 року відповідачем отримано судову повістку на 04.09.2025 року. В судове засідання призначене на 04.09.2025 року о 11:00 год. відповідач чи її представник не прибули, відзив на позов не надано. 04.09.2025 року о 09:26 год. надійшло клопотання відповідача про відкладення судового розгляду з причин неможливості прибуття до суду. У зв`язку з чим судовий розгляд відкладено на 22.09.2025 року. 22.09.2025 року відповідачем на електрону адресу суду надіслано повідомлення про ознайомлення зі справою, зазначено про відсутність протоколу поліції, відомості про оцінку шкоди. З метою ознайомлення сторони позивача з такою позицією відповідача судовий розгляд перенесено на 21.10.2025 року. В судовому засіданні 21.10.2025 року представник відповідач усно повідомив про то, що позовні вимоги вважає необґрунтованими з підстав завищення вказаних у розрахунку вартості робіт та деталей. Вони не відповідають характеру ДТП. Також за його клопотання відкладено судовий розгляд з метою надання часу для долучення підтверджуючих відомостей. Водночас письмовий відзив на позов надано не було. В судове засідання призначене на 20.11.2025 року відповідач чи його представник не прибули, причини поважності неявки суду не повідомили, будь-які матеріали, заяви чи клопотання не надходили. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив стягнути вказану суму, зазначив, що її розрахунок було здійснено з урахування фізичного зносу автомобіля. Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28.06.2024 року по справі № 202/6800/24 встановлено, що [PERSON] , 22 травня 2024 року о 08 годині 17 хвилин в м. Дніпро, Індустріальному районі на вул. Батумська, 11, керуючи транспортним засобом Suzuki New Sх4, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись задіним ходом не впевнилась в безпеці та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб Renault Trafic, [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху. Визнано винною відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу\~в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян\~в дохід держави, що становить 850 гривень. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Renault» днз [NUMBER] були застраховані в АТ «СК АРКС» Договором добровільного страхування «Все включено». 22.05.202024 року складено заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного тз. Наявне направлення на СТО та рахунок фактура №Ч1С-000075 від 10.06.2024 року (ФОП [PERSON] ), згідно якого визначено суму 27650,70 грн., розрахунок страхового відшкодування та платіжне доручення № 1064093 від 12.06.2024 року про виплату на рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування на суму 24950,70 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», яке здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 20700,00 грн. на рахунок позивача, що підтверджено платіжною інструкцією № 124200 від 19.08.2024 року. Таким чином різниця між виплаченим страховим відшкодуванням здійсненим позивачем потерпілій стороні та страховиком відповідача становить 6950,70 грн. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Renault» днз [NUMBER] пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Крім того, 10 липня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ТзДВ «Міжнародна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Особа 4, про стягнення грошових коштів у порядку регресу (справа № 922/1436/17). За результатами розгляду Верховний Суд прийняв постанову, в якій зазначив таке. Відповідач як страховик відповідальності винної у дорожньо - транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Отже, враховуючи вищевикладене, позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. За таких обставин, відповідач як особа відповідальна за завданий збиток повинен відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту та сумою страхового відшкодування виплаченою за її полісом, тобто 6950,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved