Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

26.09.2025 до суду надійшов вказаний позов [PERSON] до [PERSON] третя особа: [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, який мотивує тим, що квартира [ADDRESS] була виділена 25.06.1993 Запорізьким Будинкобудівельним комбінатом [PERSON] , що підтверджується ордером. До складу сім`ї відносився [PERSON] , 1989 р.н. Вказана квартира не приватизована, типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду укладений з позивачкою, особові рахунки на комунальні послуги також оформлені на неї. У вказаній квартирі постійно проживають та зареєстровані позивачка [PERSON] та її онук [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , яка є донькою позивачки та матерію третьої особи [PERSON] , теж зареєстрована у вказаній квартирі, однак не проживає в ній без поважних причин з 2000 року, платежі за комунальні послуги, які на неї нараховуються вона не сплачує, виїхала за межі України до РФ, будь-якого спілкування з відповідачкою позивачка та третя особа не мають. Вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки фактично за місцем своєї реєстрації не проживає понад 6 місяців. Просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03.10.2025 року за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. 20.10.2025 від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що його мати [PERSON] дійсно не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2000 року, мешкає десь у РФ, будь-якого спілкування з нею не має. Вважає, що мати втратила право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі. Просить позов задовольнити. Ухвалою від 04.11.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивачки про виклик в судове засідання свідків. Представник позивачки [PERSON] адвокат Мєдвєдєва А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Додатково пояснила, що місце проживання відповідачки ні позивачці, ні третій особі невідомо. Зареєстроване місце проживання відповідачка покинула в 2000 році за власним бажанням. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, у тому числі через оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України. Відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, у наданих суду письмових поясненнях просить розгляд справи проводити у його відсутність, оскільки знаходиться на військовій службі. Суд, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до \~ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, а також у відсутність третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, ст.\~4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд встановив, що відповідно до ордеру б/н на житлову площу в будинку (гуртожитку) для малосімейних квартира [ADDRESS] була виділена 25.06.1993 Запорізьким Будинкобудівельним комбінатом [PERSON] , до складу сім`ї якої відносився син - [PERSON] , 1989 р.н. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивача [PERSON] з 22.02.2001, відповідачка [PERSON] з 14.10.1993, третя особа [PERSON] з 04.10.2005. Згідно з довідкою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 12.09.2025 за №982522, яка складена за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] , відповідачка [PERSON] за адресою [ADDRESS] , не мешкає з 2000 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що постійно проживає у квартирі [ADDRESS] з 2000 року по теперішній час, знає позивачку та третю особу, як своїх сусідів. Наразі у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку проживає позивачка [PERSON] та її онук [PERSON] . Вона часто спілкується з ними, бувала у них вдома. Відповідачку [PERSON] жодного разу не бачила, остання в квартирі [ADDRESS] не проживає. Зі слів [PERSON] їй відомо, що його мати [PERSON] проживає у РФ. Про те, що ким-небудь відповідачці чинились перешкоди в користуванні спірним житлом їй не відомо, при таких дій не вчинялось. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що постійно проживає у квартирі [ADDRESS] з 1991 року. Знає позивачку [PERSON] приблизно з 1998 року, оскільки її син та онук позивачки - [PERSON] товаришували, тому вони часто спілкувались, останній час спілкуються здебільше по телефону, інколи заходить в гості. Позивачка проживає у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку разом з онуком. Відповідачку [PERSON] теж знає, проте останній раз її бачила у 2000 році, коли вона приїжджала із заробітків з м. Москви РФ. Потім відповідачка знову поїхала до РФ та більше жодного разу вона її не бачила. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми діючого\~Житлового кодексу України, оскільки спірна квартира не є власністю сторін і спір стосується визнання члена сім`ї наймача житлового помешкання такими, що втратив право користування внаслідок відсутності понад встановлені у законодавстві строки. Згідно з ст.64 ЖК України,члени сім`ї наймача,які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями,що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача,їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.\~Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. За змістом\~ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі\~ст.72 ЖК УУкраїни\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідачка [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщення. При цьому, суд виходить з того, що відповідачка за власним бажанням та волевиявленням виїхала зі спірної квартири на інше місце мешкання, ніяких перешкод їй в користуванні спірним житлом з боку позивачки чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали їх проживання не створювалось, тривалий час вона ним не користується з власної волі, її особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знялась. Крім того, суд враховує, що відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, судові виклики за місцем реєстрації не отримує, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. Належних та допустимих доказів тому, що вона не втратила інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідачки такою, що втратила право на житлове приміщення, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved