Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

01 липня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі у вигляді частки житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 1992 року, виданого виконкомом Галицинівської сільської ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованого в КП «ММ БТІ» 17 грудня 1992 року за №5. 17 жовтня 1997 року спадкодавець продав частку вказаного житлового будинку [PERSON] на товарній біржі. В подальшому рішенням суду цей договір купівлі-продажу був визнаний дійсним. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30 червня 2025 року №433503631 право власності на частку житлового будинку [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії та номер 8586, виданого 07 вересня 2018 року приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. При зверненні до державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частку вищевказаного житлового будинку, виданого на ім`я спадкодавця. Нині захист його спадкових прав можливий лише шляхом визнання за ними права власності на частку у спадковому майні в судовому порядку. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач Галицинівська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 08 липня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , про що виконкомом Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 08 липня 2016 року був складений актовий запис про смерть №13 та видане свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] . За життя [PERSON] заповіт не склав. 10 грудня 1992 року виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області прийняте рішення за № 45 про оформлення право приватної власності на будинок по [ADDRESS] за [PERSON] , прийняття будинка в експлуатацію та видачу свідоцтво про право власності. [PERSON] був власником цілого житлового будинку з усіма господарськими та побутовими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належали йому на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 1992 року, виданого виконкомом Галицинівської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 17 грудня 1992 року за №5. 17 жовтня 1997 року [PERSON] продав частку належного йому житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеному на Товарній біржі «Нерухомість Південь» та зареєстрованому в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомості» від 17 жовтня 1997 року за №1179. Рішенням Ленінського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2006 року договір купівлі-продажу від 17 жовтня 1997 року, зареєстрований Товарною біржою «Нерухомість Південь» визнаний дійсним. За [PERSON] визнано право власності на частку придбаного житлового будинку. З огляду на довідку видану 22 січня 2024 року за № 2-88 КП «ММБТІ» станом на 28 грудня 2012 року власниками житлового будинку з усіма господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] частка, на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 1992 року, виданого виконкомом Галицинівської сільської ради народних депутатів. Право власності зареєстроване в КП «ММБТІ» 17 грудня 1992 року за №5; [PERSON] частка, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2006 року справа №2-3119/2006. Право власності зареєстроване в КП «ММБТІ» 22 серпня 2006 року за р№5/1. Тобто, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі у вигляді частки житлового будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18 липня 1960 року Балабанівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, в якому в графі батько вказаний [PERSON] . Дослідивши спадкову справу №149/2016 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом встановлено, що до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини звернувся лише позивач [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] та донька [PERSON] звернулися з заявами про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] . Державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Шевченко К.М. позивачу видано: свідоцтво від 24 листопада 2017 року № 1-793 про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 0,9100 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823380600:03:000:0062, яка розташована в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського (у минулому Жовтневого) району Миколаївської області; свідоцтво від 24 листопада 2017 року № 1-794 про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 0,3609 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823380600:03:000:0059, яка розташована в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського (у минулому Жовтневого) району Миколаївської області; свідоцтво від 24 листопада 2017 року № 1-795 про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 2,9902 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823380600:02:000:0119, яка розташована в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського (у минулому Жовтневого) району Миколаївської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючій документ на спадкове майно, виданий на ім`я спадкодавця [PERSON] . Представник позивача звернувся до Галицинівської сільської ради Миколаївської області з запитом щодо надання свідоцтва на право власності на ім`я спадкодавця. Відповідно до листа Галицинівської сільської ради Миколаївської області від 22 серпня 2024 року №581/02-54 всі документи сільської ради за 1990-2016 року здані до архівного відділу Миколаївської районної військової адміністрації. 27 вересня 2024 року № 3920/02-23-24 Миколаївською районною військовою адміністрацією надана відповідь про те, що документи Галицинівської сільської ради народних депутатів передані на зберігання в державний архів Миколаївської області. Державним архівом Миколаївської області надана копія рішення виконавчого комітету Галицинівської сільської ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області від 10 грудня 1992 року № 45 про оформлення права приватної власності на будинок по [ADDRESS] за [PERSON] та видачі йому свідоцтва про право власності. Крім цього, зазначено, що у переданих сільською радою документах Галицинівської сільської Ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області за 1992 рік свідоцтво на право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутнє. У зв`язку з викладеним позивач позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право. Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи, що відповідачем будь-яких заперечень проти задоволення позову не заявлено, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставин, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved