Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у розмірі 17\~737,60 грн. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 травня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9758225, який підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора- 31664. У договорі сторонами погоджені всі істотні умови щодо суми та строку кредиту, сплати відсотків, розміру і типу процентної ставки. На виконання умов договору первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на картовий рахунок відповідача у розмірі 8000 грн. Позичальник зобов`язався сплатити комісію в сумі 800,00 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредиту не сплачує. 21 жовтня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» і позивачем укладено договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на суму 21\~737,60 грн. Позивач не здійснював нарахування за кредитним договором, а також не просить стягнути з відповідача заборгованість за штрафними санкціями в розмірі 4000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 17\~737,60 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 27 серпня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою від 08 вересня 2025 року позов залишено без руху. 16 вересня 2025 року позивачем надано заяву на усунення недоліків. Ухвалою Інгулецького\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~22\~червня 2025\~року прийнято\~до розгляду\~та \~відкрито провадження\~у справі\~за позовною\~заявою.\~Призначено розгляд\~справи по\~суті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Витребувано докази. 17 жовтня 2025 року надійшли докази, які витребовувались. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 07 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-9758225. За умовами договору сума кредиту становить 8000,00 грн; строк 360 днів; стандартна процентна ставка- 1,47%, знижена 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом протягом Строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Одноразова комісія\~за надання\~кредиту - 10% від суми кредиту, що складає 800 грн. Орієнтовна загальна\~вартість Кредиту\~за стандартною\~процентною ставкою\~на дату\~укладання цього\~Договору становить\~12704,45\~грн,\~при застосування\~зниженої процентної\~ставки -\~9917,33 грн. Відповідно до\~п.2.8\~Договору сума кредиту перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідачка ознайомилась з умовами договору. Договір підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора 31664, що був направлений на номер мобільного телефону, зазначеного позичальником - [NUMBER] . [PERSON] також підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови з договором. Підписавши договір, відповідачка погодилась з його умовами. Інформаційними довіками ТОВ «Платежі онлайн» підтверджується успішність операції по перерахуванню Марковій А.Ю. на вищевказану платіжну картку 8000,00 грн, номер транзакції -41508-84342-32513. Відповідно до\~наданої АТ\~«КБ «ПРИВАТБАНК»\~інформацією,\~витребуваною \~судом,\~на ім`я\~ [PERSON] \~ у\~вказаному банку\~емітовано картку\~ [NUMBER] .\~Із виписки\~по карті\~наявна операція\~по надходженню\~грошових коштів\~07.05.2024\~у сумі\~8000\~грн. Фінансовий номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за вказаною платіжною карткою за період з 07.05.2024 по 12.05.2024 - +380975449823. Таким чином, кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів. Відповідачка зобов`язалась повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором, дотримуватись строків виконання зобов`язань, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала. Згідно із детальним розрахунком заборгованості ТОВ «МАКС КРЕДИТ», станом на 21.10.2024 заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором не погашена і становила 21\~737,60 грн, із яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 8000,00 грн, заборгованість за процентами 8937,60 грн, заборгованість за комісією - 800 грн, штрафні санкції - 4000 грн. 21\~жовтня 2024\~року між\~ТОВ «МАКС\~КРЕДИТ» та\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» укладено\~договір факторингу\~№ 21102024-МК/Ейс,\~згідно з\~умовами якого\~клієнт відступив\~фактору права\~грошової вимоги\~до боржників.\~ Відповідно\~до витягу\~з реєстру\~боржників до\~договору факторингу\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» отримало\~право вимоги\~до \~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №00-9758225\~ (номер\~запису в\~реєстрі боржників\~154)на загальну суму 17\~737,60 грн. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628,\~629\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, розмір комісії, реальна річна процентна ставка, орієнтована вартість кредиту у відповідності до розміру застосованих відсотків. Також встановлено, що кредитний договір №00-9758225 від 07.05.2025 укладений між [PERSON] і первинним кредитором у формі електронного документу та підписаний відповідачкою електронним підписом. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір про надання фінансового кредиту між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» і відповідачкою не був би укладений, а грошові кошти не були би перераховані. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено договором, за користування кредитом передбачено сплату процентів за фіксованою процентною ставкою: стандартною 1,47% та зниженою 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію. Відповідно до ч.2 ст. 8 вказаного Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом та комісії, які були дотримані кредитором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки і комісію за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України). Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Позивачем підтверджено набуття ним права вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9758225 від 07.05.2024. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах строку кредитної лінії, визначеного договором, а тому суд погоджується з наданими позивачем розрахунком. При цьому, суд вважає складовими заборгованості: тіло кредиту в розмірі 8000,00 грн, проценти 8937,60 грн, комісію 800,00 грн. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що позивачем\~підтверджений факт укладення відповідачкоюм кредитного договору та порушення нею взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги за цим кредитним договором. Відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що вона електронним підписом підписувала договір про надання фінансових послуг, отримувала кредитні кошти і користувалась ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже,\~оцінивши кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупність\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7 000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 07.04.2025, протоколом погодження вартості послуг, додатковою угодою до договору, актом прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025. Встановлено,\~що правова\~допомога позивачу\~фактично була\~надана,\~відповідачкою не\~подано клопотання\~про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved