Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Представник позивача директор Кириченко О.М. звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за Кредитним договором № 2025620616 від 25.08.2019 року у розмірі 26925,39 гривень та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. В обґрунтуванні позову вказала, що 25.08.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2025620616. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 24/03/23, згідно якого ПЕРВІСНИЙ КРЕДИТОР АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК» відступив на користь НОВОГО КРЕДИТОРА ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права вимоги за Кредитним договором № 2025620616 від 25.08.2019 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 26925,39грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 13000 грн, заборгованість по відсотках: 13925,39 грн. У подальшому позивачем направлено відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була отримана відповідачем. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 28.10.2025 року представником відповідача адвокатом Ковальчуком О.М. було подано відзив через підсистему «Електронний суд». Ознайомившись з позовною заявою вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. За даним договором Позивач вимагає стягнути з Відповідача 26 925,39 грн., з яких 13 000 сума основного боргу, 13 925,39 відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 1.1. цього договору кредит надається в розмірі 13 389 грн. на придбання товару у Продавця 1, яким за умовами договору є ТОВ «Комфи Трейд», тобто на споживчі цілі. Дата остаточного повернення кредиту визначено 25.08.2021 р. При цьому, згідно цього ж пункту кредитного договору розмір власного платежу Позичальника складає 2 000 грн., тобто фактично кредит надано на суму 11 389 грн. (13 389 2000). Пунктом 1.2. договору передбачено, що розмір відсотків за користування кредитом складає 0,01 % протягом дії всього кредитного договору. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору Позичальник надав згоду на SMS- інформування, про що свідчить відмітка у відповідному розділі, тоді як відмітка про бажання Позичальника отримати банківську картку відсутня, що свідчить про непогодження сторонами умови про видачу банківської картки. В цьому ж пункті кредитного договору визначено, що «За користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком». Натомість матеріали справи не містить підписаного з боку Відповідача Інформаційного листка або доказу ознайомлення з Тарифами Банку. 1.2. Паспорт кредиту містить умови, які не відповідають умовам кредитного договору № 2025620616 від 25.08.2019 р. та протирічать один одному. Відповідно до п. 4 Паспорту кредиту загальна витрати за кредитом (витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування та повернення) складає 5 612,86 грн. Загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) складає 18 611,86 грн. Процентна ставка 44,01%. Отже, п. 4 Паспорту кредиту протирічить п. 5 цього ж паспорту, яким визначено що розмір відсотків за користування кредитом складає 0,01 % та п. 1.2. договору № 2025620616 від 25.08.2019 р., яким передбачено, що розмір відсотків за користування кредитом складає 0,01 % протягом дії всього кредитного договору та п.п. 1.1., 1.2. договору № 2025620616 від 25.08.2019 р. за ким кредит надається в розмірі 13\~389 грн. на придбання товару у Продавця 1, яким за умовами договору є ТОВ «Комфи Трейд», тобто на споживчі цілі під 0,01 % протягом дії всього кредитного договору. З огляду на правовідносини, що виникли між Позивачем та Відповідачем вбачається, що Кредитодавець при наданні позики діяв всупереч ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка забороняє включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на укладення між Позивачем по справі та первинними кредиторами договорів відступлення права вимоги від, на підставі яких кредитодавці відступили право вимоги за кредитними договорами, укладеним між ними та Відповідачем, Позивачу.Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, що визначено ст. 517 ЦК України. Як вбачається з умов договорів відступлення права вимоги за своєю правовою природою зазначені договори є договорами факторингу, положення про який унормовано Главою 73 ЦК України та ст. 350 ГК України. Звертаю увагу на те, що при визначенні обсягу прав та обов`язків нового кредитора у зобов`язанні слід виходити не з назви договору, а з його правової природи та дійсного змісту правовідносин, що виникли між сторонами такогоправочину. Згідно положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Тобто, договір факторингу завжди є оплатним договором і при визначенні дійсності такого правочину необхідно виходити з того, чи відбулась плата за передане право грошової вимоги, як це передбачено нормами цивільного законодавства. Факт оплати за договором факторингу входить до предмету доказування при визначенні обсягу прав Нового кредитора та обгрунтованості його вимог. Отже слід дійти висновку, що факт оплати факторингової операції заявник не довів, оскільки з наданого платіжного доручення не вбачається саме оплату за борговими зобов`язаннями Відповідача, які передано Позивачу. З огляду на викладене вище слід дійти наступних висновків: 1. Позивачем не надано належних та допустимих доказів розміру боргу, факт отримання Відповідачем 13 000 грн., а суми руху коштів та заявленим вимогам не відповідають. 2. Між сторонами кредитного договору не узгоджено всі умови кредитного договору. 3. Розрахунок заборгованості зроблено поза межами дії строку кредитного договору. 4.Кредитний договір укладено з порушеннями прав споживача, а його умови є незрозумілими та такими, що протирічать одні одним. 5. Позивач не набув прав нового кредитора. 6. Кредитодавець отримав від Відповідача більше коштів, ніж встановлено умовами кредитної лінії. 12.11.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що Так 25.08.2019 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2025620616. Позивач вказує, що даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг кредитування на товар та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Сам кредитний договір та паспорт споживчого кредиту розділений на два продукти кредитування придбання товару та видача і обслуговування кредитної картки. Відповідно до 2 розділу кредитного Договору «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №2025620616_CARD від 25.08.2019 р.» Позичальник попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК», які розміщенні на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК». П.2.1. Договору визначено, що за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, на дату укладання кредитного Договору розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. Цим же пунктом кредитного Договору встановлено розмір процентної ставки в період дії пільгового періоду, який визначається Правилами, який становить 0,01 %річних. Шляхом підписання Договору Позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену Законом України «Про захист прав споживачів»; Банк наддав Позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору; Банк ознайомив Позичальника з умовами кредитування та орієнтованою загальною вартістю Кредиту перед укладання кредитного договору; Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений з Правилами кредитування, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки. Таким чином, 25.08.2019 року Відповідач звернувся до Банку із вимогою про кредитування на товар відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши Договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. В матеріалах судового провадження додано як доказ отримання кредитної картки Відповідачем розписка про отримання кредитної картки. ТОВ «Брайт Інвестмент», просить Суд, стягнути заборгованість відповідно до розділу 2 кредитного договору № 2025620616 саме за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №2025620616_CARD від 25.08.2019 р. Посилання Відповідача на те, що паспорт споживчого кредиту не відповідає умовам кредитного договору та вони протирічать один одному не відповідають дійсності та викладені неправдиво, так як Відповідач плутає розділи Кредитного Договору. Щодо розрахунку заборгованості та сум стягнення Відповідачка у своєму відзиві перераховує суми надходжень які вона сплачувала поки користувалась кредитною карткою, але пропустила суму 2 000 гривень від 27.08.2019 року, а тому стверджує що загальна сума надходжень 9 600 гривень, замість вірної суми 11 600 гривень. Розрахунок заборгованості містить такі колонки «дата», «тип операції», «використання кредитних коштів», «плата за обслуговування рахунку / списання за смс- інформування», «% за недозволені перевитрати», «нарахування штрафу», «надходження коштів на рахунок». В кінці розрахунку в колонці «всього», вказано що: Всього використано кредитних коштів 20 536, 68 гривень; Всього % за недозволені витрати - 17 988,71 гривень; Всього надходження коштів на рахунок 11 600,00 гривень. 20 536,68 грн+17 988,71 гривень 11 600,00 гривень = 26 925,39 гривень заборгованість за кредитною карткою. Щодо плати договору факторингу (факторингової операції) Позивачем разом з позовною заявою в додатках було подано як доказ ПЛАТIЖНУ_ІНСТРУКЦІЮ_№_46 від 24/03/2023 року, на суму - 7 155 000,00 гривень з призначення платежу «Cплата згідно договору Факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023». Відповідач стверджує, що долучена до матеріалів справи платіжна інструкція не доводить факту оплати факторингової операції, оскільки з наданого платіжного доручення не вбачається саме оплата за борговими зобов`язаннями Відповідача, які було передано Позивачу. Однак, це також неправдива інформація та введення суду в оману, з огляду на наступне: 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. За вищенаведеним договором до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» від АТ «ОТП БАНК» було передано право вимоги до 9 543 боржників, це підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників №1 та актом приймання-передачі реєстру боржників №2 (наявні в матеріалах справи). 14.11.2025 року представником відповідача адвокатом Ковальчуком О.М. направлено заперечення. У відповіді на відзив Позивач стверджує, договір споживчого кредитування є змішаним № 2025620616 від 25.08.2019 р. За даним договором Позивач вимагає стягнути з Відповідача 26 925,39 грн., з яких 13 000 сума основного боргу, 13 925,39 відсотки за користування кредитом. Натомість доказів перерахування 13 000 грн. Відповідачу в розумінні ст.ст. 76-79 ЦПК України Позивачем не надано, тоді к це є обов`язком Позивача в силу вимог ст. 81 ПК України. Дата остаточного повернення кредиту визначено 25.08.2021 р. Проте розрахунок зроблено поза межами строку кредитування визначеного п. 1.1. договору № 2025620616 від 25.08.2019 р., яким передбачено, що дата остаточного повернення кредиту визначено 25.08.2021 р., тобто строк кредитування сторонами визначено чітко. Пунктом 1.2. договору передбачено, що розмір відсотків за користування кредитом складає 0,01 % протягом дії всього кредитного договору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце належним чином повідомлений. Представник відповідача адвокат Ковальчук О.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 25.08.2019 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2025620616. Розділом 2 «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2025620616_CARD від 25.08.2019 року» кредитного договору визначено, що [PERSON] виявила бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. За користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Також позивачем надано підписаний [PERSON] паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, анкету-заяву на отримання кредиту, розписку про отримання карти. Крім того, у матеріалах справи наявний рахунок-фактура №CФКRN-0000009017 від 25.08. 2019 року на загальну суму 14999.00 грн., специфікація до кредитного договору про прийняття позитивного рішення щодо можливості надання позичальнику кредиту у сумі 14999.00 грн. та видаткова накладна №ЧКRN1-0067 від 25.08.2019 року на суму 14999.00 грн., а також чек від 25.08.2019 року на придбання товару на суму 14999.00 грн. Із виписки з рахунку № 2025620616_CARD за період з 25.08.2019 по 24.03.2023 року вбачається, що відповідачка користувалась кредитом, розраховувалась карткою, частково повертала кошти. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, за яким останній отримав право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між первісним кредитором і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, позивач набув права вимоги до [PERSON] на суму 26925,39 грн., з яких: 13000,00 грн.\~сума заборгованості по тілу кредиту; 13925,39 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Згідно з п.1 ч.2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514\~ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~546 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із наданих позивачем доказів судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем укладено договір, за умовами якого відповідач отримала кредит на придбання товару та можливість користуватись картковим рахунком. Сторонами у належній формі погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом. Проте, умови кредитного договору, що стосуються користування картковим рахунком, відповідачем належним чином не виконані в передбачені договором строки, що призвело до виникнення заборгованості, яка є предметом спору у справі, у сумі 26925,39грн., з яких: 13000,00 грн.\~сума заборгованості по тілу кредиту; 139258,39 грн.\~сума заборгованості за відсотками, яка підтверджена належними доказами, а саме, банківською випискою, де відображено весь рух коштів по рахунку відповідача із зазначенням дати, типу операції, сум використаних коштів та нарахованих на них відсотків. Так,17 грудня 2020 року Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №278/2177/15-ц, підтвердив раніше висловлену правову позицію щодо належних доказів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня2019 року у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11 березня 2015 року№6-16цс15. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №2025620616 від 25.08.2019 року у сумі 26925,39 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволений повністю, тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: 1) договір №43115064 про надання правової допомоги від 01.07.2025, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Ольги Клещ»; 2) додаткову угоду №2025620616 від 20.08.2025 до Договору №43115064 про надання правової допомоги від 01.07.2025, у якій адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; 3) платіжна інструкція №1330 від 14.08.2025 про оплату послуг адвокатського бюро «Ольги Клещ» у сумі 5000,00 грн; 4) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4461; 5) акт №2025620616 від 20.08.2025 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом; 6)детальний опис виконаних робіт адвокатським бюро «Ольги Клещ». Суд погоджується із наданим розрахунком в повному обсязі, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі №755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020). Розглянувши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що заявником надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Такими чином, вартість наданих правових послуг в розмірі 5000,00 грн. відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а відповідно такі витрати в означеному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved