Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

У липні 2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Борщевич І.О. звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з квітня 2004 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя фактично припинено з червня 2025 року, так як у них виникли суперечності з приводу спільного подружнього життя та ведення спільного господарства, останній місяць сторони мишкають окремо. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду надходив. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч.1\~ст.280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, відповідний зроблено запис № 113. Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та вказує, що сім`я з відповідачем не склалася і фактично припинила своє існування. Статтею 51\~Конституції\~України проголошено: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1211,20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved