Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У серпні 2025 року позивач, ТОВ «ФК «Технофінанс» (код ЄДРПОУ 43868852, м. Дніпро), з підстав прострочення зобов`язання за договором в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС пред`явив до Чечелівського районного суду міста Дніпра вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості на загальну суму 52 740 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 24 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Технофінанс» та [PERSON] укладено договір позики «Зручний» № 3199322541-007028, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , зі строком повернення до 17 січня 2024 року включно, зі сплатою процентів в розмірі 0,50% за кожен день користування кредитом, а також сплатою комісій пов`язаних з укладеням та обслуговуванням цього договору. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Позикодавець на виконання умов договору передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 грн. шляхом зарахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 3199322541-007028 від 24 грудня 2023 року в розмірі 52 740 грн., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу 6 000 грн, заборгованість за відсотками у сумі 750 грн. та заборгованість за послуги у розмірі 45\~990 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача свою користь заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 52 740 грн., а також судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за пред`явлення цього позову в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Чечелівського районного суду місті Дніпра від 05 вересня 2025 року зазначену позовну заяву передано на розгляд до Центрального районного суду міста Дніпра. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2025 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 09 жовтня 2025 року. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами, з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача, проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України, який в позові клопотав про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 24 грудня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Технофінанс» укладено договір позики «Зручний» № 3199322541-007028. За договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Тож, сума позики 6 000 грн; строк позики - 25 днів, позика має бути повернута у термін до 17 січня 2024 року; процентна ставка за користування коштами - фіксована 0,50 % на день. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. Комісія за використання позики складає 3,50 % від суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки позичальнику з приводу виконання умов договору, обслуговування заборгованості. При цьому, з першого дня позики та до закінчення строку кредитування позичальник здійснює нарахування пільгової комісії за використання позики 2,00%від суми позики щоденно. Позичальник сплачує комісію у розмірі 35 грн. за реєстрацію через систему віддаленої ідентифікації особистого кабінету BankID. Також сторонами узгоджено сплату комісії у разі пролонгації строку кредитування та у разі істотних змін умов договору. Одноразова комісія за видачу позики у розмірі 3% але не менше 100 грн. від суми позики, яка підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики. Орієнтовна загальна вартість позики складається із розміру суми позики та загальних витрат за договором, тобто у розмірі 8\~730 грн. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позикодавця та електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника. Сторони також узгодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с. 12-21, 21 зворот -22). Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний електронним цифровим підписом відповідача (а.с. 9-11). Перерахування ТОВ «ФК «Технофінанс» грошових коштів на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] у розмірі 5\~820 грн. підтверджується платіжним дорученням №2950 від 24 грудня 2023 року (а.с.23). Відповідно до Розділу 11 договору позики позичальник підтверджує, що уклавши цей договір він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, текст яких розміщений на сайті позикодавця. Також підтверджує, що до укладення цього договору він отримав від позикодавця інформацію, що визначена Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також всю необхідну інформацію про споживчий кредит та умови кредитування. Позичальник погодився, що вся надана йому інформація є повною і зрозуміло, надана без нав`язування придбання фінансових послуг позикодавця. Позичальник ознайомився та погодився з усіма суттєвими умовами обраного кредитного продукту, у тому числі з інформацією істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та з паспортом споживчого кредиту. До укладення договору позичальник надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання, в якості аналога власноручного підпису, для підписання цього договору електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, який надається позикодавцем. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Судом встановлено, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання відповідачкою особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У цьому випадку мало місце укладання електронних правочинів, які підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора). Таким чином, скріпивши договори підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом і підтверджується платіжним дорученням від 24 грудня 2023 року, відповідач отримала кредитні кошти в обумовленій сумі, користувалася наданими коштами, однак порушила умови вказаного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3199322541-007028 від 24 грудня 2023 року має заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) в розмірі 6 000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 750 грн. та нараховану заборгованості за послуги в розмірі 45990 грн.(а.с. 25-30 зворот). Разом з тим, суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ч.1 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» (в ред. чинній з 24 грудня 2023 року) споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Частиною 3\~цієї статті\~встановлено,\~що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Згідно умов пункту 2.8. договору позики «Зручний» позика надається на споживчі цілі та сума позики за умовами пункту 2.1 договору складає 6000,00 грн. Станом на день укладення договору між позивачем та відповідачем мінімальна заробітна плата складала 6700,00 грн., що визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та в подальшому розмір мінімальної заробітної плати лише зростав. Відповідно до умов п.2.6 орієнтовна загальна вартість позики складається із розміру суми позики, тобто суми коштів, яка надана позичальнику згідно п.2.1 цього договору та загальних витрат за договором, тобто витрати позичальника, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням суми позики, включаючи проценти за користування, комісії та супровідні послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням суми позики, які сплачуються позичальником згідно умов цього договору та становить 8730,00 грн. Як видно з договору та графіку платежів орієнтовна загальна вартість позики, тобто сума, що підлягала б поверненню позичальнику у разі належного виконання зобов`язань, тобто у визначені договором строки і в повній сумі, в розмірі 8730,00 грн. складається з основної суми позики 6000,00 грн., процентів за користування коштами у визначений в пункті 2.2 договору строк кредитування у 25 календарних днів 750,00 грн. та супутніх послуг у виді комісій 1980,00 грн. Разом тим, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач порушила умови договору та наданий споживчий кредит у повній сумі, з процентами за користування та комісіями за обслуговування у визначені договором строки не повернула, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Проте нарахована сума заборгованості поза межами суми, що підлягала сплаті при належному виконанні зобов`язань, нарахована за порушення зобов`язання, з підвищеною відсотковою ставкою комісії за послуги, перелік яких договір не містить і зводиться до санкцій за порушення умов договору, про що зазначено у п.2.4 договору. Таким чином, враховуючи, що відповідач отримала кредит на споживчі цілі, розмір якого менший за мінімальну заробітну плату, то сукупна сума інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань, зокрема, нарахованої заборгованості «за послуги», заснованої на підвищеній відсотковій ставці комісії за обслуговування у разі порушення строку виконання зобов`язань позичальником (45990,00 грн.) не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно, окрім суми основного боргу в 6000,00 грн., відсотків в сумі 750,00 грн. та комісії, що мала бути сплачена у строк в розмірі 1980,00 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги комісії лише у подвійному розмірі від отриманого кредиту, тобто в сумі 12\~000,00 грн., у зв`язку з чим в задоволенні решти вимог позивача належить відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог 952,15 грн. ((20730,00 х 2422,40)/52740,00 = 952,15).

Outcome: partial