Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на обліку дітей, які перебувають в складних життєвий обставинах відділу «Служба у справах дітей» Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області з 09.09.2024 перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] , [INFO] не належно виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, часто перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, в будинку не дотримуються санітарно-гігієнічні норми проживання, дітине забепечені повноцінним харчуванням, місця для сну дітей в неналежному стані, постільна білизна та одяг дітей брудні, діти не доглянуті. На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від 09.09.2024 та 07.07.2025 [PERSON] під її особистий підпис було повідомлено про правові наслідки відповідно до чинного законодавства, за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно її малолітніх дітей. При здійснені 01.07.2025,11.07.2025, 01.08.2025 обстежень умов проживання сім`ї [PERSON] було встановлено, що мати не змінила своєї поведінки та відношення для покращення умов виховання, проживання дітей. 11.08.2025 на сьомому засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради було прийнято рішення про надання рекомендації виконавчому комітету Сатанівської селищної ради щодо прийняття рішення про затвердження висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. 28.08.2025 виконавчим комітетом Сатанівської селищної ради прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей у матері без позбавлення батьківських прав. За даних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд відібрати малолітніх дітей у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить їх задовольнити, відібрати малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] та стягнути\~аліменти на\~їх утримання в розмірі по частині всіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Також пояснила, що вважають відібрання більш м`яким заходом, спрямованим на зміну матір`ю своєї поведінки. Розраховують, що [PERSON] припинить вживати алкогольні напої і діти зможуть повернуться до матері. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, зазначила, що планує змінити своє життя, влаштуватися на роботу і тоді зможе повернути дітей. З дітьми вона постійно на зв`язку, бачиться з ними, любить їх. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що відповідачка являється її донькою, проживає в належному їй будинку разом зі співмешканцем та бабусею. На цей час діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею в м.Хмельницькому. Для дітей створено належні умови для їх проживання, розвитку. [PERSON] навчається в ліцеї №6 м.Хмельницького, онучка відвідує заклад дошкільної освіти. Діти повністю перебувають на її утриманні та вихованні. Донька схильна до зловживання алкогольними напоями, але вона сподівається, що бажання повернути дітей підштовхнуть [PERSON] кинути пити. Просила не стягувати з доньки аліменти, зазначивши, що зможе утримати дітей самостійно. Судом було заслухано позицію самої дитини [PERSON] , який пояснив, що разом з сестрою проживає в квартирі бабусі у м.Хмельницькому, для них створено належні умови для проживання, бабуся піклується про них, забезпечує всім необхідним. До матері повертатися не хоче, так як вона вживає алкоголь, дома часто не було що їсти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється матір`ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України\~. Згідно витягу з протоколу №9 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від 09.09.2024 встановлено розгляд питання щодо виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] відносно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Комісією зобов`язано [PERSON] дотримуватись належного виконання батьківських обов`язків відповідно до вимог чинного законодавства, відносно дітей, зобов`язано [PERSON] під підпис виконувати та постійно дотримуватись рекомендацій фахівця з соціальної роботи центру надання соціальних послуг Сатанівської селищної ради. Згідно витягу з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від 07.07.2025 встановлено розгляд питання щодо виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] відносно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Комісією зобов`язано [PERSON] під підпис дотримуватись належного виконання батьківських обов`язків відповідно до вимог чинного законодавства, відносно дітей, зобов`язано [PERSON] під підпис виконувати та постійно дотримуватись вимоги та рекомендацій начальника відділу «Служба у справах дітей», фахівця з соціальної роботи центру надання соціальних послуг Сатанівської селищної ради. Згідно акту\~обстеження умов\~проживання за\~адресою [ADDRESS] \~від 01.07.2025\~встановлено,\~що на\~підставі наказу\~відділу «Служба\~у справах\~дітей» Сатанівської\~селищної ради\~№32\~від 01.07.2025\~Про здійснення\~обстеження умов\~проживання,\~виховання,\~утримання дітей,які\~перебувають в\~складних життєвих\~обставинах[PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлено умови проживання незадовільні. В кімнатах не прибрано, брудно, продукти харчування в обмеженій кількості. На території домогосподарства безлад. Для виховання та розвитку дітей умови неналежні, місця для сну дітей в неналежному стані, постільна білизна брудна, речі дітей порозкидані по кімнаті, у дитячій кімнаті брудно. Діти не забезпечені належним харчуванням. Мати дітей не приділяє належну увагу відносно їх виховання, утримання. За даною адресою проживає [PERSON] , яка не працює, здійснює догляд за своєю бабусею [PERSON] 1941 р.н.. Син [PERSON] , [INFO] на дату обстеження перебуває у своєї бабусі [PERSON] у м.Хмельницький. Донька [PERSON] , [INFO] не відвідує ДНЗ «Веселка». В будинку також проживає співмешканець [PERSON] , який не працює. 11.07.2025 та 01.08.2025 здійснено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] та складено відповідні акти з яких не вбачається змін щодо створення покращення умов для проживання, виховання та утримання малолітніх дітей [PERSON] .. Згідно витягу з протоколу №7 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від 11.08.2025 встановлено розгляд питання щодо виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] відносно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Комісією прийнято рішення рекоменувати виконавчому комітету Сатанівської селищної ради щодо прийняття рішення про затвердження висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно повідомлення ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області встановлено, що Копач 11.04.2025 Городоцьким районним судом Хмельницької області притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, на неї було накладено стягнення у виді попередження, 07.08.2025 за ч.2 ст.184 КУпАП-накладено стягнення у вигляді щтрафу- 3400 грн. Згідно акту обстеження умов проживання від 22.08..2025 встановлено, що малолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають в квартирі бабусі [PERSON] по [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, в помешканні чисто, охайно, сім`я забезпечена харчуванням, одягом, побутовими речами згідно потреб та можливостей. Дітям створені належні умови для сну та відпочинку, є все необхідне для життя, навчання і розвитку дітей. [PERSON] навчається у 7 класі ліцею №6, [PERSON] відвідує ДНЗ №8 «Малятко». Згідно довідки комунального закладу загальної середньої освіти ліцей №6 імені Назара Макаренка Хмельницької міської ради встановлено, що [PERSON] дійсно навчається в 7-А класі комунального закладу загальної середньої освіти ліцей №6 імені Назара Макаренка Хмельницької міської ради. Згідно довідки Хмельницького закладу дошкільної освіти №8 «Малятко» встановлено, що [PERSON] , [INFO] відвідує даний заклад з 01.09.2025 по даний час. Рішенням № 100/2025 від 28.08.2025 Виконавчого комітету Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області затверджено висновок\~\~ органу опіки та піклування про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Частиною першою статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1ст.12Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№789\~-\~ХІІ від\~27\~лютого 1991\~року передбачено, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною сьомою статті 7\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч.8, 9ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 150\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ст.155\~СК України - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ч.1ст.170\~СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Із роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Відповідно до частин першої, шостої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~ст.82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4\~ст.206 ЦПК України). Відповідно до Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі\~ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка визнала позов, з метою забезпечення найкращих інтересів дітей, їхнього належного виховання, утримання та захисту прав, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Органу опіки та піклування Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Крім того, згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. А тому стягненню з відповідачки підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Щодо розподілу судових витрат. Так, під час пред`явлення даного позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 6056 грн. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у 1 розмір\~прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3028 грн. За правилами ч. 2 ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З наданої суду платіжної інструкції №11 від 24.09.2025 вбачається, що позивачем було надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., який підлягає поверненню з державного бюджету. Відповідно\~\~до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 3028 грн. Крім того, оскільки позивач за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, тому з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial