Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

20.07.2022 [PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення незаконно списаних коштів в сумі 26\~813 грн 22 коп. з урахуванням інфляції. 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. У позивача [PERSON] , [INFO] , була зарплатна картка з 21.04.2018 [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк» із кредитним лімітом 30\~000 грн; без згоди позивача Банк списав кошти: 27.01.2022 4\~146 грн; 27.01.2022 6\~267 грн; 27.01.2022 4\~045 грн; 27.01.2022 6\~570 грн, на загальну суму 21\~028 гривень. 19.07.2022 ПАТ «Приватбанк» надав виписку з банківського рахунку та вказав, що позивач зробила перекази зі своєї картки без надання інформації про одержувача цих коштів, здійснив нарахування процентів річних та пені, штрафів. Позивач заперечує обставини щодо перерахування цих коштів, згоду на списання коштів також не надавала. 1.2. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивач не довела обставин про належність їй на праві власності коштів у сумі 26813,22 грн. Відповідно до виписки з карткового рахунку кошти Банк списував у рахунок погашення кредитної заборгованості позивача. 2.Рух справи. Позов надійшов до суду 20.07.2022. Ухвалою від 21.07.2022 за вказаним позов відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 29.09.2022 провадження у справі зупинено. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.08.2025 визначено головуючого для її розгляду суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкову Ю.Ф. Ухвалою від 26.08.2025 справу було прийнято до провадження. Ухвалою від 19.09.2025 поновлено провадження у справі; справу призначено до судового розгляду на 16.10.2025, відкладено на 18.11.2025. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомленні, про причини неявки суду не заявили. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" отримала картку № [NUMBER] . Відповідно до виписки з карткового рахунку з картки позивача здійснено списання коштів: 27.01.2022 4\~146 грн; 27.01.2022 6\~267 грн; 27.01.2022 4\~045 грн; 27.01.2022 6\~570 грн, на загальну суму 21\~028 гривень; 01.02.2022 банк здійснив списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5% у сумі 539 грн 69 коп. 01.02.2022 до ЧЧ ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Одеській області із заявою про кримінальне правопорушення звернулась [PERSON] , вказала, що 27.01.2022 невідома особа, представившись працівником банку, шляхом обману отримала дані її банківської картки та зняла грошові кошти в розмірі 24\~009,69 гривен. За вказаним повідомленням було внесено відомості до ЄРДР №12022053690000043 від 01.02.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. У відповідь на запит суду від 02.09.2025 листом заступника керівника Покровської окружної прокуратури від 11.09.2025 суду повідомлено, що у провадженні СД ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12022053690000043 від 01.02.2022 за частиною першою статті 190 КК України; 26.08.2022 вказане кримінальне провадження закрите на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17) Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. [PERSON] як клієнт Банку використовувала карту «Універсальна», яка за правилами Банку, дає можливість користуватися як власними грошима на картці, так і кредитними коштами. Вказану обставину [PERSON] не заперечила. Відповідно до п. 1.6, 1.7 постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд. Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Згідно з п. 1.15. постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України. Відповідно до п. 1.19. постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 Банк не несе відповідальності за достовірність змісту платіжного доручення, усі спори, які можуть виникнути з цих питань між учасниками розрахунків, вирішуються ними відповідно до законодавства України. Платники й отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку. Відповідно до п. 2.35 постанови НБУ №22 від 21.01.2004 кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів. Відповідно до ст. 5.1 Про платіжні системи та переказ коштів в Україні Суб`єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, та АТ КБ ПриватБанк не несе відповідальності перед позивачем, та не може Відповідати перед позивачем та повертати грошові кошти. Крім того, порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, передбачений Положенням «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженим Постановою НБУ від 05.11.2014 №705 (далі - Положення) якою викладені загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції які не виконувалися користувачем (розділ 6 Постанову НБУ від 05.11.2014 № 705). Емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (розділ 6. п.8). Пунктами 7 та 8 постанови НБУ від 05.11.2014 № 705 визначено, що Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Позивач не звертався вчасно до банку щодо несанкційних транзакцій по кредитній картці. Відповідно до статті 55 Закону України Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України Банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (далі Умови), які розміщуються на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Відповідно до пункту 1.1.5.14. Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. Згідно пункту 1.1.5.13. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Визначення поняття «помилковий переказ» та «неналежний переказ» міститься у п.1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» , а саме: - помилковий переказ це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. - неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі, тобто у випадках наявності вини банку або ініціатора переказу у здійсненні платежу. В даному випадку зняття в банкоматі коштів (списання коштів) відбувалось з рахунку платника за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, що в розумінні п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» , не є неналежним переказом, а тому й п. 6.7 Положення, як підстава для негайного відновлення Банком залишку коштів на рахунку документ сформований в системі користувача, в даному випадку застосовано бути не може. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У свою чергу клієнт банку не несе відповідальності за несанкціоновані операції з платіжною карткою, якщо він невідкладно повідомив банк про такі операції, а банк не довів, що клієнт своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного введення вихідних даних для ініціювання банківської операції не може достовірно підтверджувати вину клієнта. Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду. У справі, що розглядається, встановлено, що позивач 01.02.2022 зверталась до правоохоронного органу із заявою про злочин щодо списання з її карткового рахунку коштів; у провадженні СД ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12022053690000043 від 01.02.2022 за частиною першою статті 190 КК України. Однак, 26.08.2022 вказане кримінальне провадження закрите на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). Отже, в межах вказаного кримінального провадження не встановлено обставин несанкціонованих операцій з платіжною карткою позивача. За результатами оцінки наявних у матеріалах справи доказів, суд не знайшов підстав для висновку про незаконність списання коштів у сумі 26\~813 грн 22 коп. з карткового рахунку позивача. У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, враховуючи обставини позову, обґрунтування поданого відповідачем відзиву, за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем підставності своїх вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed