Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті знаходилась за кордоном, а саме в місті Бургас, Республіки Болгарії. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Вона не є єдиним спадкоємцем померлої, можливими спадкоємцями є її племінники, які є онуками спадкодавця, діти померлого брата позивача - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , опікуном яких є їхня мати - відповідач [PERSON] . Як зазначає позивач, 11.03.2025 року вона звернулась до нотаріуса, де їй було повідомлено, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Позивач стверджує, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що не мала належним чином перекладеного та з проставленим апостилем документа про смерть спадкодавця. Вказаний документ замовлявся в посольстві України в Республіці Болгарії. По невідомим причинам строк виготовлення вказаного документу зайняв значний час та був доставлений їй 05.03.2025 року. Одразу після отримання належним чином засвідченого документа про смерть спадкодавця вона звернулась в Першу київську державну нотаріальну контору, Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що вказаний строк нею було пропущено через поважні причини, а тому просить задовольнити її вимоги та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 24.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано у Першій київській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи № 249/2025, заведеної 07.03.2025 року після смерті [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 16.07.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив чи заперечень на позов до суду не надала. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи та матеріалів спадкової справи, [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири 1/2 частини квартири [ADDRESS] . 07.03.2025 року позивач звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 11.03.2025 року № 1270/02-31 [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що [PERSON] пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] її матері [PERSON] . Як зазначає позивач, строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, а саме невчасного отримання свідоцтва про смерть матері, яка померла поза межами України. Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. В обґрунтування поважності причин, які слугували підставою пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач посилається на те, що свідоцтво про смерть матері, видане за кордоном, нею було отримано 05.03.2025 року. Так, з урахуванням дати смерті [PERSON] , строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 24.02.2025 року. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 07.03.225 року. Таким чином, пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини складає 11 днів. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що через відсутність документа про смерть матері вона не змогла своєчасно використати своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Ці пояснення узгоджуються зі змістом доказів, які надані позивачем. Так, згідно витягу виписки свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] у м.Бургас, Республіка Болгарія. Даний дублікат видано 15.01.2025 року, апостильовано 16.01.2025 року. З урахуванням наведеного, а також наявного конверту поштового відправлення з Республіки Болгарія, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що копію свідоцтва про смерть матері нею було отримано лише на початку березня 2025 року. Враховуючи викладене, а також те, що термін пропуску строку становить лише 11 днів, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується тривалості додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачу заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved