Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

17.11.2025 заявник звернулася із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис щодо її кривдника [PERSON] . В обґрунтування заяви вказала, що з 15.08.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак шлюб між ними був розірваний 16.09.2025 Шептицьким міським судом Львівської області. Від шлюбу у них є спільний син - [PERSON] [INFO] . Зазначила, що під час спільного проживання з [PERSON] , останній постійно висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію. Постійні побиття стали підставою розлучення. Втім, після такого, він її переслідує, як за місцем проживання з дитиною, так за іншими громадськими місцями. Вона декілька разів зверталась із заявами до поліції щодо вчинення домашнього насильства в результаті чого, [PERSON] неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Крім того, факт вчинення відносно неї останнім суспільно небезпечних діянь стверджується внесеними в ЄРДР відомостями 08.08.2025 щодо його дій. У зв`язку з наведеним, просить видати обмежувальний припис стосовно кривдника строком на шість місяців. У судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, вказаних у ній, просила задоволити. Оцінивши наявні докази, суд прийшов до такого висновку. Як видно із копії рішення Шептицького міського суду Львівської області від 16.09.2025, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 14.08.2025 було внесено відомості за №12025141150000532 за заявою [PERSON] від 13.08.2025, у якій остання просила притягнути до кримінальної відповідальності її чоловіка [PERSON] , який протягом року систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство. Із листа Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 24.09.2025 встановлено, що [PERSON] протягом 2025 року дев`ять разів здійснювала виклик на лінію «102» до Шептицького РВП ГУНП у Львівській області щодо вчинення відносно неї домашнього насильства. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП 26.05.2025, 21.07.2025, 23.07.2025, 07.08.2025 та 15.09.2025. Зі змісту заяви та пояснень заявника вбачається, що конфлікт у сторін виник через систематичне вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] , яке після розірвання шлюбу не припинилося, оскільки кривдник переслідує останню за місцем праці та проживання, окрім того, засобами телефонного зв`язку. Фактом доказу таких дій є надані відомості Шептицьким РВП ГУНП у Львівській області на запит заявника щодо неодноразового притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. За приписами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник має статус постраждалої особи, а заінтересована особа кривдника. За правилами ст.350-5ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника. Наявні у справі докази підтверджують існування обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису. Враховуючи, що [PERSON] не висловлює щирого каяття щодо своєї поведінки, характер та місця вчинення домашнього насильства, з урахуванням оцінки ризиків, що є реальними та підтверджуються матеріалами справи та показаннями заявника, суд вважає, що відповідними та достатніми заходами тимчасового обмеження прав кривдника є встановлення йому: заборони перебувати за адресою проживання постраждалої особи, заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також заборони наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування заявника. Необхідним та достатнім строком дії обмежувального припису суд вважає термін в шість місяців. За таких обставин і міркувань заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню. В силу припису ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: approved