Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

20 жовтня 2025 року представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~37863-02/2024 від 22 лютого 2024 року в розмірі 16\~250,00\~грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 лютого 2024 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37863-02/2024. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, у в`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 16\~250,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн - основна сума боргу, 11\~250,00 грн заборгованість за відсотками. 20 серпня 2024 року на підставі Договору факторингу №\~20082024 та реєстру боржників до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №\~37863-02/2024. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заявлену до стягнення заборгованість за кредитним договором. (а.с.\~2-5) Ухвалою судді\~Світловодського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~23\~жовтня 2025\~року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду,\~відкрито спрощене\~позовне провадження,\~призначено судове\~засідання,\~в якості\~третьої особи\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору\~залучено Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «АВАНС\~КРЕДИТ» . (а.с. 38-40) У судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явилася, клопотала про проведення розгляду справи у її відсутність. (зворотна сторона а.с. 4) Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, скерувала до суду заяву про проведення судових засідань без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала про їх задоволення. (а.с. 49) Представник третьої особи ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с. 47) Відповідно до ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про його задоволення, з огляду на наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 лютого 2024 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37863-02/2024 за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5\~000,00 грн, строком на 120 днів до 20 червня 2024\~року, з процентною ставкою 2,50\~% в день, що застосовується у межах строку кредиту. (а.с. 7-12) Інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №\~3466_250130180610 від 30 січня 2025 року повідомлено, що відповідно до договору про переказ коштів №\~ФК-П-2022/01-1 від 01 грудня 2022 року, було успішно перераховано кошти в сумі 5\~000,00 грн на платіжну картку №\~ [NUMBER] за номером транзакції в системі iPay.ua\~ [NUMBER] . (а.с. 13) Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №\~37863-02/2024 від 22 лютого 2024 року заборгованість [PERSON] складає 16\~250,00\~грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 5\~000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 11\~250,00 грн, відсотки нараховані за період з 22\~лютого 2024 року по 20 червня 2024\~року. (а.с.\~14-15) 20 серпня 2024 року на підставі Договору факторингу №\~20082024 від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №\~\~37863-02/2024 у розмірі 16\~250,00\~грн, що вбачається з договору, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 20 серпня 2024 року та витягу з реєстру боржників. (а.с. 17-19, 21, 23) Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч.\~3 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За нормою ст.\~626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.\~526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Частина 1 ст.\~599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.\~1 ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.\~1 ст.\~611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.\~1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.\~1 ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У договорі про надання фінансового кредиту, укладеного з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і типи процентних ставок. Договір про надання фінансового кредиту є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджують порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування цими коштами. Відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України [PERSON] не спростований. Відступлення права вимоги підтверджується договором факторингу, витягом з реєстру боржників, який містить інформацію про відповідача (її прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості). Відповідно до вимог ст.\~516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме наданих позивачем розрахунків, відповідач не сплачував заборгованості за укладеним ним договором, ні новому, ні попереднім кредиторам, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій у позові до стягнення сумі. Відповідно до ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст.\~76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані докази та встановивши, що відповідач своєчасно не виконала взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатила заборгованість за укладеним договором ні новому, ні попередньому кредитору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у заявленому розмірі, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, про що було подано відповідну заяву, та враховуючи заяву позивача, судові витрати у вигляді 50% сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу з відповідного бюджету.

Outcome: approved