Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив суд: -визнати незаконним рішення посадової особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зняття його із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; -скасувати рішення посадової особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зняття його із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; -зобов`язати начальника Відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації актуалізувати у реєстрі територіальної громади міста Києва відомості про його місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що 16.05.2024 йому стало відомо, що 14.05.2024 його було знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення посадової особи органу реєстрації, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Зняття його з реєстрації місця проживання відбулося на підставі заяви власника житла [PERSON] . Вказує, що у серпні 2021 року відповідач вже зверталася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до нього, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Солом`янська в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Солом`янської РДА м. Києва, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.11.2022 у справі №760/21305/21 у позові [PERSON] відмовлено. Зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2023 у справі №760/21305/21 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року без змін. Суд дійшов наступного висновку, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. Колегія суддів вважає, що такий висновок відповідає обставинам справи, наданим доказам, та ґрунтується на нормах матеріального права. Отже, відповідач набув право користування спірною квартирою згідно із законом, тобто набув охоронюване законом право на мирне володіння чужим майном. Таким чином, [PERSON] вже намагалася у судовому порядку позбавити його права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено у цьому. Посилається, що він проживав та був зареєстрований у спірній квартирі з 09.11.2004 за згодою відповідача та [PERSON] , як власників, а його малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані у квартирі з часу свого народження, тобто вони тривалий час проживали у належній відповідачу квартирі на законних підставах, іншого житла не мали. Оскільки у судовому порядку позивач не змогла позбавити його права користування житловим приміщенням, то вона звернулася до органу реєстрації, у результаті чого його було незаконно знято з реєстрації місця проживання. Стверджував, що відповідно до п. 54 Порядку № 1487, п. 1, 2 Вимог, підпункту 3 п. 1 Правил, зняття його, як резервіста, із зареєстрованого місця проживання за заявою власника житла мало здійснюватися: 1) після проведення перевірки наявності посвідчення про приписку його до призовної дільниці; 2) отримання дозволу керівника [INFO] щодо зміни мого місця проживання. Враховуючи те, що відповідачем не було подано зазначених документів, які є обов`язковими для прийняття рішення про зняття його із зареєстрованого місця проживання та внесення до реєстру територіальної громади відомостей про зняття із зареєстрованого місця проживання, то таке зняття є незаконним та порушує його житлові права. Тому позивач просив позовні вимоги задовольнити. 04.11.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 17.12.2024 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.01.2025 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Позивачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третій особі було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву із додатками. 24.02.2025 та 26.02.2025 представником відповідача подано до суду відзив на позову заяву, у якому остання проти позовних вимог заперечувала. Заперечення мотивувала тим, що зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] відбулося за звернення двох співвласників квартири - [PERSON] та [PERSON] , яким квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності. Вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21469/16-ц від 03.03.2020 (дата набрання чинності 22.10.2020) та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва 28.10.1998 по 1/2 частині кожній. Зазначені обставини підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376379024 від 29.04.2024, № 376253833 від 26.04.2024. Зазначає, що позивач з дітьми з лютого 2022 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживають, фактично в ній не перебувають, комунальні послуги за квартиру не сплачують, їх речі в квартирі відсутні. Позивач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та їх дітьми [PERSON] і [PERSON] фактично мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ця квартира належить дружині позивача [PERSON] на праві спільної часткової власності, що підтверджується Інформаційною довідкою № 5005022684306-16126171011 від 20.02.2025 з Реєстру на нерухоме майно (до 2013). Також у приватній власності [PERSON] знаходяться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Зазначена інформація підтверджується Інформаційною довідкою № 5005022684306-16126171009 від 20.02.2025 з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому, скориставшись своїм правом та новим законом № 1871-IX, [PERSON] та [PERSON] зняли з місця реєстрації [PERSON] та його дітей [PERSON] і [PERSON] . Зняття із зареєстрованого місця проживання відбулось за заявою власників квартири [PERSON] та [PERSON] , які подали всі належні документи, зокрема документи, що підтверджують право власності на житло відповідно до п. 61 Порядку № 256. Таким чином, вважають, що дії Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації є законними, адже зняття позивача з дітьми з зареєстрованого місця проживання відбулось на підставі пункту 2 частини першої статті 18 Закону № 1871-ІХ. Зазначає, що відповідно до ст. 18 ч. 4 Закону №1871-IX разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Стосовно дитини віком до 14 років подається також свідоцтво про народження. Таким чином, частина 4 статті 18 Закону No1871-IX передбачає подання паспортного документу, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку) власника житла, який звертається із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання іншої особи, а не особи, яку знімають з реєстрації Те саме стосується і посилання позивача на підпункт 3 п. 1. Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) Порядку № 1487 (у редакції на момент виникнення правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без (міського) районного територіального центру відповідного дозволу керівника комплектування та соціальної підтримки. Зазначений обов`язок є прямим обов`язком призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і [PERSON] , який в 45 років є військовозобов`язаним, а не власників житла [PERSON] та [PERSON] , які звернулися із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання позивача. Посилається, що з лютого 2022 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] , позивач не проживає, а мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабміну від 30 грудня 2022 р. № 1487 (у редакції на момент виникнення правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних. У свою чергу, позивач надає докази перебування його на військового обліку в [INFO] , тоді як відповідно до Порядку №1487 з лютого 2022 року мав стати на військовий облік за місцем фактичного проживання в [INFO] . Тим більше, що про зняття з реєстрації з місця проживання позивачу стало відомо ще 16.05.2024. Тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити. 04.03.2025 представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2025 залишено без задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.06.2025 до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] 25.06.2025 відповідачем-2 подано відзив на позову заяву, у якому вона здебільшого посилалася на ті ж самі обставини, що й відповідач-1. Просить відмовити у задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не викликались. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/21469/16-ц від 03.03.2020 (дата набрання чинності 22.10.2020) та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва 28.10.1998 по 1/2 частині кожній. Зазначені обставини підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376379024 від 29.04.2024, № 376253833 від 26.04.2024. У цій квартирі також був зареєстрований позивач. 14.05.2024 [PERSON] було знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення посадової особи органу реєстрації - Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Підставою зняття відповідача з реєстрації стали заяви власників квартири - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлення порядку надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг регулюються Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». За приписами частини 2 статті 4 цього Закону порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них. Згідно п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265, передбачено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: 1) заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5; 2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується); 3) свідоцтва про смерть або відомостей про державну реєстрацію смерті з Державного реєстру актів цивільного стану. У таких випадках датою зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи є дата видачі свідоцтва про смерть або дата здійснення актового запису про смерть особи; 4) повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 5) заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6. Таким чином, ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265, було передбачено можливість зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Відповідно до п. 57 Порядку передбачено перелік документів, які подає особа у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зокрема: 1) паспортний документ (у разі особистого звернення); 2) свідоцтво про народження (у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання дітей віком до 14 років); 3) документ або відомості, що підтверджують сплату адміністративного збору; 4) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 5) рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, прийняте відповідним територіальним органом ДМС, або рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном, прийняте відповідною закордонною дипломатичною установою України, у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи у зв`язку з оформленням їй документів для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном. Пунктом 87 Порядку, передбачено перелік підстав, за наявності яких, орган реєстрації відмовляє в знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зокрема у разі, коли:1) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування), що стосуються заборони декларування/реєстрації місця проживання (перебування) у такому житлі, або перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань (у разі відсутності письмової згоди відповідного іпотекодержателя або довірчого власника на декларування/реєстрацію місця проживання);2) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям, зазначеним у поданих особою документах або даних;3) особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості;4) у поданих особою документах або відомостях містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними (крім випадку, передбаченого пунктом 53 цього Порядку), або строк дії паспортного документа іноземця чи особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, закінчився;5) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів;6) житлу, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), не присвоєна адреса у встановленому порядку;7) за адресою житла, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), наявний об`єкт нерухомого майна, який не належить до житла;8) відомості реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком до 14 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій стосовно дитини;9) дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій дитиною. Посилання позивача на ту обставину, що до заяв власників не було додано дозволу керівника [INFO] суд відхиляє, оскільки частина 4 статті 18 Закону №1871-IX передбачає подання паспортного документу, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку) власника житла, який звертається із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання іншої особи, а не особи, яку знімають з реєстрації. Те саме стосується і посилання позивача на підпункт 3 п. 1. Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) Порядку № 1487 (у редакції на момент виникнення правовідносин), відповідно до якого призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без (міського) районного територіального центру відповідного дозволу керівника комплектування та соціальної підтримки. Цей обов`язок покладається безпосередньо на призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і [PERSON] , який в 45 років є військовозобов`язаним, а не власників житла [PERSON] та [PERSON] , які звернулися із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання позивача. Як вказує відповідач-1 та не заперечив позивач, з лютого 2022 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] , позивач не проживає, а мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабміну від 30 грудня 2022 р. № 1487 (у редакції на момент виникнення правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних. Тобто у цьому випадку саме призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам. Водночас зняття відповідача з реєстрації не є тотожним виселенню його із квартири та примусовій зміні місця проживання, а тому звернувшись із відповідними заявами до органу реєстрації, позивачі фактично не змінювали місце проживання позивача, на що потрібен був дозвіл керівника [INFO] , а зняли його з реєстрації у власній квартирі. За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивачем не доведено порушення процедури та його прав під час зняття його з реєстраційного обліку за спірною адресою. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed