Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON] , [INFO] . За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2013 року шлюб з відповідачем був розірваний, але [INFO] після недовготривалих відносин у них народилася спільна дочка [PERSON] . Після народження другої дитини вона (позивачка) через деякий час припинила будь-яке спілкування з відповідачем. Діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач стосунків з дітьми не підтримує, участі в їх вихованні та утриманні не приймає. Наразі вона разом з дітьми проживає в Іспанії, оскільки через постійні повітряні тривоги, ракетно-дронові атаки в Україні існує загроза їх життю та здоров`ю. У зв`язку перебуванням в Іспанії витрати на дітей значно збільшилися. Стабільного заробітку в Іспанії вона не має, проживає на виплати для вимушених переселенців, яких не вистачає для забезпечення сталого та гармонійного фізичного і духовного розвитку дітей. Тому, оскільки відповідач, як батько, не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] і [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 10000 грн на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. 04 листопада 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила, що із заявленими позовними вимогами відповідач погоджується частково, оскільки твердження позивачки, що діти проживають виключно з нею є надуманим та не відповідають дійсним обставинам справи. Під час повномасштабного вторгнення рф на територію України позивачка без отримання згоди відповідача виїхала до Іспанії, де наразі перебуває разом з дітьми, отримує виплати, як переміщена особа з тимчасовим захистом від війни, як на себе так і на двох дітей. З моменту виїзду позивачки з дітьми за кордон його мати тривалий час перераховувала позивачці кошти на утримання їхніх дітей. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, проте категорично не згоден з їх розміром 20000 грн, тобто по 10000 грн на одну дитину, оскільки такі вимоги необґрунтовано завищені та не підтверджені жодними належними доказами. Крім цього, з початку 2023 року він постійно проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] і її сином від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Також з ними проживає їхній спільний син [PERSON] , [INFO] . На цей час [PERSON] вагітна, вони чекають на другу спільну дитину. Крім обов`язку перед своїми неповнолітніми дітьми, народженими позивачкою, він утримує малолітнього сина та свою дружину, яка перебуває у декретній відпустці і знову вагітна. Також на його утриманні перебуває син його співмешканки від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Він (позивач) офіційно не працює, постійного сталого заробітку не має, а має лише випадкову роботу, яка великого доходу не приносить, має на утриманні малолітнього сина та непрацездатну дружину, батька з інвалідністю першої групи, а тому вважає такий розмір аліментів необґрунтовано завищеним. Позивачка не надала суду жодних письмових доказів на підтвердження об`єктивної необхідності у сплаті аліментів на дітей саме у такому розмірі 10000 грн на одну дитину та не вказала, яка її частка (участь) у цьому утриманні, адже батьки несуть однакові обов`язки в утриманні спільних дітей та спільно забезпечують їх потреби. Розмір аліментів має бути виправданий дійсним потребам дітей та визначатися з урахуванням матеріального становища батьків, має відповідати вимогам розумності та бути співмірним витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. Тому з урахуванням вказаних обставин просив задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] та дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі по 3000 грн на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. 07 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачки зазначив, що позивачка повністю не погоджується з викладеним у відзиві на позовну заяву, оскільки твердження, вказані в ньому, направлені виключно на спотворення дійсних обставин справи. Так, відповідач зазначає, що твердження позивачки про те, що діти проживають лише з нею є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи. Наразі позивачка не отримує виплат як переміщена особа з тимчасовим захистом від війни, оскільки з осені 2023 року Іспанія допомоги не надає, інших соціальних виплат позивачка не отримує. Твердження відповідача про те, що його мати протягом більше трьох років перераховує кошти на картковий рахунок позивачки на утримання спільних дітей позивачки і відповідача не відповідають дійсності та законодавству України, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж, якщо в призначенні платежу не вказано, що це сплата аліментів, то такий платіж не є аліментами, а доказів про здійснення таких виплат відповідачем не надано. Син співмешканки відповідача [PERSON] , 2017 року народження, на утриманні відповідача не перебуває, оскільки його утримує його рідний батько, сплачуючи аліменти на його утримання. Також не надано жодного доказу про те, що на утриманні відповідача перебуває батько з інвалідністю першої групи. З твердженням відповідача про те, що розмір аліментів має бути розрахованим з огляду на положення Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" погодитись неможливо, оскільки позивачка разом з дітьми проживає в Іспанії і вартість базових мінімальних потреб дітей для їх сталого розвитку значно дорожча за українські. В Іспанії відсутнє таке поняття як прожитковий мінімум, а середньомісячні витрати на виховання дітей зросли на 13% порівняно з 2022 роком, досягнувши 758 євро на дитину, що відповідно до курсу НБУ станом на 04 листопада 2025 року складає 36707 грн 59 коп., що є значно вищою сумою за заявлену позивачкою у справі. Вважала, що розмір аліментів, заявлений у позові, є адекватним і співмірним, а тому позов підлягає задоволенню. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які разом з позивачкою проживають в Іспанії, як переміщені особи, що підтверджується копіями: свідоцтв про шлюб, про народження, рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2013 року, посвідок на проживання. (а.с. 7, 8, 10, 12, 14, 16, 17) Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с. 46) Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] ; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом із [PERSON] за цією ж адресою без реєстрації. (а.с. 48-49) [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації пологового будинку КНП "Ірпінська центральна міська лікарня" Ірпінської міської ради Київської області у зв`язку з вагітністю. (а.с. 47) Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21 жовтня 2025 року, за період з листопада 2022 року по серпень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відносно [PERSON] відсутня. (а.с. 50) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні\~розміру аліментів\~суд,\~відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~враховує \~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на утримання його дітей, суд враховує, що позивачкою не надано доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Водночас суд враховує, що відповідач є працездатною особою, на його утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач офіційно не працює і регулярну заробітну плату не отримує, то суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів з урахуванням даних Державної служби статистики про середню заробітну плату штатних працівників по Київській області за вересень 2025 році, яка становить 26767 гривень. Враховуючи, що відповідач має трьох неповнолітніх дітей, яких зобов`язаний утримувати, то з нього можуть бути стягнуті аліменти в розмірі частини його заробітку (доходів), і таким чином, виходячи із середнього розміру заробітної плати по регіону, ця сума становить 13383 грн 50 копійок. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів на кожну дитину повинен складати 4461 гривня (26767 грн : 2 : 3). Оскільки діти сторін на цей час проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні, то відповідач, як батько дітей, зобов`язаний також брати участь в їх утриманні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4461 грн на кожну дитину щомісячно. В частині стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат суд вважає за необхідне відмовити, оскільки доказів про те, що позивачкою понесені такі витрати суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial