Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом, якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 03.10.2023-100000281 від 03.10.2023 у розмірі 18 540.01 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 000 грн., з процентів за користуванням кредитом в розмірі 8190.01 грн. та комісії 1350 грн. а також понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 03.10.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №03.10.2023-100000281 шляхом підписання останнім електронним цифровим підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту та підтвердження кредитного договору. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.10.2023 р., строком на 70 днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 18 540,01 грн. що складається із заборгованості тіла кредиту в розмірі 9000 грн., процентів в розмірі 8 190.01 грн., 1350 грн. комісії, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий кредит». Ухвалою судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області Ясінського Л.Ю. від 25.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про день, час та місце слухання справи повідомлялися вчасно та належним чином. Судом здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.1 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судової повістки з матеріалами справи. Представник відповідача надав до суду відзив, згідно з яким просив в позові відмовити на підставі наступних доводів. У позовній заяві ТОВ «Споживчий центр» посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 03.10.2023-100000281 (надалі кредитний договір), відповідачу наданий кредит у розмірі - 9 000,00 грн., строком на 70 днів з дати його надання. Разом з тим, просить стягнути заборгованість у розмірі - 18 540.01 грн. з урахуванням процентів за користування кредитом за період з 03.10.2023року по 11.12.2023 року, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правові послуги адвоката. Спірні правовідносини виникли виключно між ТОВ "Споживчий центр" (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 03.10.2023 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №03.10.2023-100000281 (надалі кредитний договір), відповідно до пункту 3.1 якого кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (пункт 6.1. договору). Сторони не укладали договір / додаткову угоду про продовження строку дії кредитного договору і не погоджували новий строк кредитування. Відповідно до умов кредитного договору (оферти) №03.10.2023-100000281 від 03.10.2023, що укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, позичальнику відповідачу був наданий кредит у розмірі 9000,00 грн. строком на 70 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 11.12.2023 р. Водночас, за кредитним договором (оферти) №03.10.2023-100000281 від 03.10.2023 визначено, що відповідачу надаються в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в день Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365% . У додатку до анкети позичальника, вказано про підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором -Н257; заявку кредитного договору підписано - Н257; пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) підписано - Н257. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази: довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №03.10.2023-100000281 від 03.10.2023 року, згідно якого - заборгованість відповідача по кредитному договору становила 18540.01 грн, з яких: 9000,00 грн - основний борг; 8190 грн - проценти (за період з 03.10.2023 року по 11.12.2023 року); копію квитанції Liqpay від 03.10.2023 року, згідно якої - ID платежу - 2373990657, сума 9000,00 грн, дата та час платежі - 03.10.2023 року 21:04, призначення - видача за договором №03.10.2023-100000281 від 03.10.2023, платник - Швидкий кредит, сайт - sgroshi.com.ua, отримувач - 414949*45; копію додатку до анкети позичальника від 03.10.2023 року, у якому наявна інформація - контактні дані клієнта - [PERSON] , номер телефону, фактична адреса місця роботи, сума, яка цікавить - 12 000,00 грн. на 140 календарних днів. Зазначено, що підписано одноразовим ідентифікатором Н257; копію заявки від 03.10.2023 року, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферту), з якою позичальник [PERSON] ознайомився 03.10.2023 року, де кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр». Зазначено, що відповідно до умов кредитного договору № 03.10.2023-100000281 від 03.10.2023 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту - 9000,00 грн.;копію картки з анкетними даними [PERSON] . Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) та заявка, яка є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н257». У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 18 540, 01 грн. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. На спростування позовних вимог відповідачем та його представником доказів суду не надано. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору № 03.10.2023-100000281 від 03.10.2023 р., отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Згідно квитанції, що долучена до справи, позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved