Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» в особі представника Кононова І.К. звернулось до Обухівського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 26.12.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1156969-1, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 17\~971,29 грн. до 25.01.2025 року включно. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого 18.12.2024 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» було укладено договір № 5-2024 відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту № 1156969-1 від 26.12.2022 року. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку умови договору не виконує та не сплачує заборгованість, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом. Ухвалою судді від 30.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник АТ «Універсал Банк» не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 26.12.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1156969-1. У вказаному договорі сторони погодили, що Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 17\~971, 29 грн. Строк користування кредитом з 26.12.2022 року по 25.01.2025 року включно. Разом з кредитним договором відповідач підписав Таблицю обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, у якій сторони погодили термін повернення коштів та розмір. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав та надав відповідні кошти, що підтверджується платіжними інструкціями від 26.12.2022 року. Як убачається із виписок по рахунку, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 12\~605,55 грн., з яких: 9\~336,16 грн. прострочене тіло кредиту, 3\~269,39 грн. прострочені проценти. Згідно п. 3.2.11 Кредитного договору банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. 18.12.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 5-2024, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» приймає належні АТ «Креді Агріколь Банк» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між АТ «Креді Агріколь Банк» і боржниками. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2024 року, 23.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 1156969-1. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» за період з 23.12.2024 року по 28.08.2025 року нарахувало проценти за користування кредитом у сумі 1\~913,13 грн. 28.08.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» направило [PERSON] вимогу про повернення суми кредиту у розмірі 14\~518,68 грн. Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Частиною 2 ст.1050ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1 та 2 ст.512ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . У відповідності до ч.1 ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що кредитний договір укладено у належній формі та погоджено всі істотні умови, зокрема строк користування кредитом. З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» в частині стягнення заборгованості за нараховані відсотки за період з 26.01.2025 року по 28.08.2025 у розмірі 1\~656,39 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором в сумі 12\~862,29 грн., з яких: 9\~336,16 грн. прострочене тіло кредиту, 3\~526,13 грн. нараховані відсотки в межах строку користування кредитом. При звернені до суду ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» було сплачено 2422, 40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 54124 від 29.09.2025 року. Оскільки позовну заяву задоволено частково, а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2\~146,03 грн.

Outcome: partial