Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про оспорювання свого батьківства відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував у шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 30.10.2023. Тривалий час до розірвання шлюбу вони жили окремо. Після розірвання шлюбу [PERSON] разом з дітьми почала проживати з цивільним чоловіком - [PERSON] . Через деякий час колишня дружина повідомила, що вагітна. Дитина народилася [INFO] . Оскільки це сталось до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу, батьком в актовому записі про народженні записали [PERSON] . Згідно результатів аналізу ДНК батьком дитини є відповідач [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі у судовому засідання позов визнали. Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності зі ст. 121 Сімейного Кодексу України права й обов`язки матері, батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. У відповідності зі ст. 121 Сімейного Кодексу України права й обов`язки матері, батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частинами 1, 2 ст. 136 СК України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Статтею 134 СК України встановлено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , у свідоцтві про народження якої батьком вказаний [PERSON] (а.с. 12). Відповідачі визнали факт батьківства [PERSON] . Цей факт також підтверджується результатом аналізу ДНК на батьківство від 21.02.2025, який проведено лабораторією ТОВ "МАМА ПАПА" (а.с. 16). Визнання відповідачами позовних вимог не порушує прав та законних інтересів інших осіб. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved