Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

10 червня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява, подана адвокатом Цимбалюком С.В. в інтересах [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] , зокрема: визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/16 частин квартири [ADDRESS] , який укладений 27 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла за нотаріально посвідченою довіреністю від [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/16 частин квартири [ADDRESS] , загальною площею 68,6 кв. м., житловою площею 40,7 кв. м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від [PERSON] , укладений договір дарування частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Нотаріальне посвідчення цього договору мало відбутися не пізніше 29.08.2015 у будь-якого приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу після отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/16 частин квартири [ADDRESS] . Зазначений договір було виконано частково, а саме [PERSON] передані ключі від квартири, що належали [PERSON] . При цьому, нотаріальне посвідчення договору не відбулось у зв`язку із: неотриманням [PERSON] у восьмій Харківській державній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/16 частин квартири [ADDRESS] ; припинення строку дії довіреності від 22.08.2012, реєстровий номер №2808; виїзд на початку жовтня 2013 року [PERSON] за межі території України і не повернення протягом строку дії нотаріально посвідченої довіреності від 29.08.2012. На разі можливість нотаріального посвідчення договору дарування частки квартири [ADDRESS] безповоротно втрачено, в тому числі у зв`язку із смертю [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, оскільки ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після її смерті до органів нотаріату не звертався. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. У зв`язку із усуненням позивачем недоліків, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Цимбалюк С.В. у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Дітьми зазначено подружжя є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 грудня 1998 року, реєстровий № 2А-98-155419 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. [PERSON] помер [INFO] відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] згідно копії запису акта про народження № 641, подала заяву про відкликання заяви про відмову від спадщини від 11 липня 2011 року та заявила про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . 29 серпня 2012 року [PERSON] видала довіреність на ім`я [PERSON] , якою уповноважила останню розпоряджатися належною їй частиною квартири [ADDRESS] або укладення договору дарування зазначеної частки квартири на ім`я [PERSON] . Довіреність видана на строк на три роки та посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саварінською Н.В. зареєстровано в реєстрі за №2808. 27 вересня 2013 року між [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності від 29 серпня 2012 року, та [PERSON] , у простій письмовій формі укладено договір дарування частки у праві власності на квартиру, згідно якого [PERSON] прийняла у власність 1/16 частин трикімнатної квартири [ADDRESS] . Вказана частина квартири належить дарувальнику, тобто [PERSON] на праві спадкування після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті якого, в тому числі [PERSON] до восьмої Харківської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини, що підтверджується зокрема витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 27497219 від 13.07.2011. Відповідно до пункту 6 Договору право власності на частку квартири у обдарованої виникає з моменту підписання цього договору. Вказаний договір повинен також бути нотаріально посвідчений не пізніше 29.08.2015 після отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] на 1/16 квартири [ADDRESS] . В момент підписання цього договору вважається, що обов`язок дарувальника передати квартиру обдарованій є виконаним, оскільки обдарованою отримано ключі від квартири, належні дарувальнику. У зв`язку з реєстрацією шлюбу, розірванням та наступною реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », а згодом на « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 21.07.2025 № 795/01-16 після померлої [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилась, з заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Положеннями ст. 718 ЦК України передбачено, що дарунком можуть бути нерухомі речі, а також майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Визнання дійсним договору (конвалідація) на підставі частини другої статті 220 ЦК України допускається тільки для нікчемних правочинів (тобто для яких недотримання письмової форми пов`язується саме з відсутністю нотаріального посвідчення і це зумовлює їх нікчемність). Конвалідація, згідно частини другої статті 220 ЦК України, можлива за наявності таких умов: досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору; наявність письмових доказів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору; повне або часткове виконання договору; ухилення однією зі сторін від його нотаріального посвідчення. Визнання договору (конвалідація) на підставі частини другої статті 220 ЦК України є окремим способом захисту і висновок суду про визнання дійсним має міститися і як в мотивувальній, так і в резолютивній частині судового рішення (постанова Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 305/1468/16-ц). Суд вважає, що у справі про визнання договору дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України позивачем є особа, яка бажає визнати договір дійсним, а відповідачем має бути сторона договору, яка ухилилася від його нотаріального посвідчення. Положеннями статті 717 ЦК України визначено, що сторонами договору дарування є дарувальник (сторона, яка передає) та обдаровуваний (сторона, яка приймає). Договір дарування 1/16 частин трикімнатної квартири [ADDRESS] у простій письмовій формі укладено 27 вересня 2013 року між [PERSON] (обдаровувана) та [PERSON] (дарувальник), яка померла [INFO] . При укладенні договору від 27 вересня 2013 року [PERSON] діяла від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29 серпня 2012 року, зареєстровано в реєстрі за №2808. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Згідно з частинами першою та третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відтак, [PERSON] є стороною представництва, але не договору дарування, укладеного 27 вересня 2013 року між [PERSON] (обдаровувана) та [PERSON] (дарувальник), а тому не є належним відповідачем за вимогою [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/16 частин квартири [ADDRESS] , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні зазначеної вимоги. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів правонаступництва у зв`язку із смертю [PERSON] (дарувальника) на користь [PERSON] (відповідача у справі). Зокрема, відповідно до листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 21.07.2025 № 795/01-16 після померлої [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилась, з заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. При цьому, відповідно до відомостей з копії паспорта [PERSON] , остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тоді як [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, до суду не надано відомостей, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом на момент відкриття спадщини, що виключає можливість встановити факт того, що [PERSON] є такою, що автоматично прийняла спадщину після смерті спадкодавиці. Без належного укладення та нотаріального посвідчення договору дарування частки у власності квартири та сплати всіх обов`язкових платежів, договір не вважається укладеним відповідно до закону та не є підставою для переходу до позивача права власності на частку у власності квартири [ADDRESS] . Отже, за встановлених обставин у цій справі, підстави для виникнення права власності у позивача на 1/16 частин квартири [ADDRESS] відсутні. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed