Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-капітал», в особі представника Усенка М.І., звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 200316104 від 21.12.2020 в розмірі 62927,58 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.12.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №200316104 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 60660,40 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно якого та у відповідності до\~ст. 512 ЦК України\~ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором №200316104 від 21.12.2020 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №200316104 від 21.12.2020 року становить 62927,58 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 34159,51 грн.; заборгованість за відсотками - 2,84 грн., заборгованість за комісією 28765,23 грн. Ухвалою суду від 27.06.2025 прийнято позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал» до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Надав до суду відповідну заяву. Відповідач у судові засідання повторно не з`явилась. Про дату, час і місце слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, інших заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 21.12.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №200316104 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 60660,40 грн., строк кредиту 1090 днів, ставка кредиту (на строкову частину основного боргу) 0,01% річних, ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) 0,00001 % річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на Рахунок споживчих кредитів Позичальника. До позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту від 21.12.2022, підписаний відповідачем. Також позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача з 21.06.2013 по 21.12.2020 та з 11.06.2023 по 24.07.2024. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимог, згідно якого та у відповідності до\~ст. 512 ЦК України\~ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором №200316104 від 21.12.2020 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №200316104 від 21.12.2020 року становить 62927,58 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 34159,51 грн.; заборгованість за відсотками - 2,84 грн., заборгованість за комісією 28765,23 грн. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як визначено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Положенням ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у відповідача існує обов`язок повернути надані кредитні кошти, а позивач, як новий кредитор, вправі вимагати їх повернення на свою користь Відтак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 34159,51 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 2,84 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Водночас суд зазначає, що вимога про стягнення комісії за користування кредитом в сумі 28765,23\~грн не підлягає задоволенню з наступник підстав. Відповідно до п. 3.11 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього Договору та Додатків до Договору. Згідно умов кредитного договору від 21.12.2020 щомісячна комісія становить 2177,71 грн. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції 01.01.2017 - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», яким визначено загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Положенням ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Відповідно, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, з огляду на положення ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 28765,23 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно згідно вимог ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що у разі часткового задоволення позову витрати зі сплати судового збору та інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial