Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Позовні вимоги. Позивач [PERSON] , 04.07.2025 року звернувся до\~Залізничного районного\~суду м.\~Львова з\~позовом до Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Савицька Тетяна Орестівна, Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просить суд: - встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] і яка у свідоцтві про народження [PERSON] вказана як [PERSON] є матір`ю [PERSON] ; - встановити факт спільного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був співвласником квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернулися до Другої львівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. В подальшому [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна, що складає 1/10 частину квартири [ADDRESS] . [PERSON] хоч і звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за законом, не отримала. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка була співвласницею квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, а саме частку у квартирі [ADDRESS] (1/5 частину квартири яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 02.12.2002 року та 1/10 частину квартири, яку вона фактично успадкувала після [PERSON] , однак належним чином не оформила це). Позивач зазначає, що [PERSON] проживала разом з ним до дня смерті за вказаною адресою. Враховуючи наведене позивач фактично прийняв спадщину, а саме: 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка належала підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 02.12.2002 року та 1/10 частину квартири [ADDRESS] , яку вона фактично успадкувала після смерті [PERSON] , однак належним чином не оформила це. 06 червня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Савицької Т. О. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , однак йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Крім того, у свідоцтві про народження позивача мати [PERSON] вказана як [PERSON] . За таких обставин він як спадкоємець звернувся до суду з позовом про визнання права власності, тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями від\~04.07.2025\~року для\~розгляду зазначеної\~справи визначено\~головуючого суддю\~ Кирилюка\~А.\~І. (а.с. 23). Ухвалою Залізничного\~районного суду\~м.\~Львова від\~07.07.2025\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито\~провадження у\~справі.\~Розгляд справи\~постановлено проводити\~у порядку\~загального позовного\~провадження.\~З метою\~виконання вимог\~ч.\~1\~ст.\~189\~ЦПК України\~розпочато підготовче\~провадження у\~справі. (а.с. 25-26). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 142-143). Позиція сторін по справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити такі у повному обсязі. Уповноважений представник відповідача [PERSON] не заперечив стосовно задоволення позову. Треті особи приватний нотаріус\~Львівського міського\~нотаріального округу\~Савицька Т.О.\~та уповноважений\~представник Другої\~Львівської державної\~нотаріальної контори\~Львівської області у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належим чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явились, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення. Дослідивши матеріали справи за позовом, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , у віці 74 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] померла матір позивача [PERSON] , [INFO] , у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). 17.09.2024 року [PERSON] приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Савицькою\~Т.\~О.\~було відмовлено\~у заяві\~про прийняття\~спадщини та\~запропоновано звернутися\~до суду\~для визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини. (а.с. 9). Згідно довідки з місця проживання виданної [PERSON] від 05.09.2015 року ЛКП «Сигнівка», за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки виданної [PERSON] від 21.05.2025 року ЛКП «Сигнівка», за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Актом комісії ЛКП «Сигнівка» від 14.04.2025 року встановлено, шо [PERSON] проживала із своїм сином [PERSON] до дня смерті (а.с. 12). Згідно копії\~свідоцтва про\~право власності\~на квартиру\~від 02.12.2002\~року квартира,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належить на\~праві приватної\~спільної сумісної\~власності [PERSON] \~та членам\~сім`ї [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] .\~Квартира приватизована\~згідно з\~ЗУ «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду». (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] та дружина [PERSON] у розмірі частки у спадщині (а.с. 19). Суд також приймає до уваги копію спадкової справи № 29/2024 року заведеної після смерті [PERSON] , яка помер [INFO] (а.с. 41-86) та копію спадкової справи №110/2008 року заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 103-139). Окрім цього, судом досліджено копію технічного паспорту № 13721 від 10.06.2025 року, копію Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №12621068 від 22.01.2008 року, копію Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №77237654 від 06.06.2024 року, копію Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №81680180 від 27.06.2025 року, копію витягу з реєстру речових прав № 433227298 від 27.06.2025 року, копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та інші наявні документи у матеріалах справи. Застосоване судом законодавство при розгляді справи. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від\~фізичної особи,\~яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно з п. 4.12, 4.15, 4.18 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п. 3 гл. 7 розд. І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ч 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та померлим [PERSON] та [PERSON] . Виділ часток померлих у праві спільної сумісної власності на квартиру в натурі за їхнє життя не проводився, а тому розмір часток між співвласниками є рівним. У постанові Верховного Суду від 18.01.2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22) зазначено, що «для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право». Підсумки. Суд зазначає, що відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari\~v.\~Finland» від 27.09.2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Положеннями п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Враховуючи наведене, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку що такі слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати по справі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, вирішуючи питання судового збору, суд вважає, що такий не підлягає стягненню з відповідача, оскільки про таке не просив позивач у позовній заяві. На підставі наведеного та

Outcome: approved