Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) №26.07.2024-100001141 від 26.07.2024 року в розмірі 16 920,00 грн та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір (оферти) №26.07.2024-100001141. Відповідачем електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 6 000 грн, а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до Договору від 26.07.2024 року кредитором надано відповідачу кредит у сумі 6 000 грн строком на 124 дні зі сплатою процентів у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 540,00 грн та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 540,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступними за першим черговим періодом, та нараховується і обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Крім того, відповідач зобов`язалася своєчасно сплатити кредит, проценти та комісії, а також неустойку, яка може бути нарахована за несвоєчасне виконання ним зобов`язань за цим договором (п.6.1). Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 16\~920,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 грн, заборгованості по процентам в розмірі 6 510,00 грн, комісії в сумі 330,00 грн, додаткової комісії в сумі 1\~080,00грн та неустойки в сумі 3 000,00 грн. Ухвалою суду від 01.07.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання свого представника не направив, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання, призначені на 08.08.2025, 22.10.2025, 18.11.2025 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстровану у встановленому порядку При цьому, судову повістку на 08.08.2025 року було отримано відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а судова повістка на 22.10.2025 року повернулась на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, виклик відповідача в судове засідання на 18.11.2025 року було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади.\~Відповідач будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї на адресу суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті178 ЦПК України. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №26.07.2024-100001141, згідно з умовами якого: - сума кредиту: 6000,00 грн; - строк, на який надається Кредит - 124 днів з дати його надання; - дата повернення (виплати) кредиту - 26.11.2024; - період користування Кредитом\~кожні наступні 31 днів з дня надання кредиту (надалі - «черговий період»); - продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена; - процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. - реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4149-43XX-XXXX-7962 ; Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 19.05.2025 року №4-1905, 26.07.2024 року 13:00:16 було перераховано кошти в сумі 6\~000,00 грн на картку № [NUMBER] номер транзакції в системі iPay.ua 463587308, призначення платежу: видача за договором кредиту №26.07.2024-100001141. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.07.2024-100001141 від 26.07.2024 року, має заборгованість за основним боргом в сумі 6 000,00 грн; за процентами в сумі 6\~510,00 грн, які нараховані за період з 26.07.2024 року до 26.11.2024 року; за неустойкою 3 000,00 грн; за комісією в сумі 330,00грн та додатковою комісією в сумі 1\~080,00грн. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. З наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало, надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 6 000,00 грн, однак відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за основним боргом становить 6 000,00 грн, заборгованість за процентами 6510,00 грн, що разом складає 12\~510,00 грн. Оскільки відповідач\~доводів позивача\~про розмір\~заборгованості у\~розмірі 12\~510,00\~грн не\~спростував,\~доказів її\~сплати суду\~не надав,\~тому позовні\~вимоги \~в цій\~частині підлягають\~задоволенню. Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту суд зазначає наступне. З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.07.2024-100001141 від 26.07.2024 року, вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за комісією в сумі 330,00грн та додатковою комісією в сумі 1\~080,00грн. Комісії, яку просить стягнути ТОВ «Споживчий центр», передбачені п.11,12 заявки кредитного договору підписаної відповідачем. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.\~Сплата споживачем (позикодавцем) комісії також передбачена ЗУ «Про споживче кредитування», отже вказані вимоги позивача є обґрунтованими і також підлягають задоволенню. Щодо стягнення неустойки Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії в Україні воєнного стану, тому підстав для стягнення неустойки у розмірі 3 000,00 грн немає. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~992,89 грн (13920х100/16 920,00х2422,40/100).

Outcome: partial