Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

09.10.2025 до суду звернувся представник позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики №8527375 від 30.11.2024 в розмірі 27000 грн, з яких: 10000 грн сума заборгованості за основним боргом, 12000 грн сума заборгованості за відсоткам, 5000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем\~було укладено кредитний договір № 8527375. 17.07.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 17072025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 17072025 від 17.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27000 грн. Відповідач не виконав свого зобов`язання після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Зважаючи на вищевказане, просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 20.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.10.2025 від представника відповідача адвоката Матвієнка С.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач є військовослужбовцем, з 24.02.2022 і по теперішній час перебуває у лавах Збройних Сил України, а тому на нього поширюється дії статей 14 та 15 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також зазначив, що при заповненні даних ( заявки) на укладання кредитного договору проставляв відмітку про те, що він є військовослужбовцем, будь яких додаткових документів ТОВ «Авентус України» не вимагав. Крім того, при спілкуванні з представниками кредитора [PERSON] неодноразово повідомляв про те, що є військовослужбовцем та просив роз`яснення щодо можливості закриття кредиту шляхом списання відсотків, однак у відповідь отримував відмову та запевнення, що списання відсотків неможливо. Тому просить у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 12000 грн та 5000 грн заборгованості за штрафами відмовити, судові витрати покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам. 10.11.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він наполягав на задоволенні позову з мотивів, викладених у позовній заяві. Щодо вказаних у відзиві аргументів зазначив, що відповідач був зобов`язаний звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахованих штрафних санкцій за користування кредитом. Однак відповідач цього не зробив. Крім того, що надана суду довідкою про проходження військової служби не містить відомостей про те, що відповідач є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, чи є військовослужбовцем під час дії особливого періоду, який брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який перебував або перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Тому просив справу розглянути без участі представника позивача та задовольнити позов. 13.11.2025 представник відповідача надав суду заперечення на відповідь на відзив, де зазначив аналогічні доводи, викладені у відзиві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник просив провести розгляд справи у без участі відповідача та представника відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов такого. Судом встановлено, що 30.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8527375, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надає відповідачу кредит у розмірі 10000 грн, строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,00% в день, а відповідач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 6-16). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому,\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. 17.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 17072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права грошової вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права грошової вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 21-23). Того ж дня, тобто 17.07.2025 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 17072025 від 17.07.2025 року (а.с. 24). Відповідно до Реєстру боржників від 17.07.2025 року до Договору факторингу № 17072025 від 17.07.2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 8527375, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 27000 грн, з яких: 10000,00 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн\~сума заборгованості за відсотками; 5000 грн\~сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.26), що також зазначено у розрахунку заборгованості (а.с. 27-29). Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладено з Винником [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України\~- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю, гроші перерахував, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» (а.с.20) та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Однак суд не погоджується з пред`явленим розрахунком з таких підстав. Суд враховує, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Разом з цим, відповідно до п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до цього часу. Таким чином, нараховані пеня, штрафи неустойка у сумі 5000 грн стягненню не підлягає. Крім того, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Разом з цим, відповідач надав документи, які посвідчують його службу в Збройних Силах України, що поширюють на нього гарантії п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Як вбачається з військового квитка [PERSON] [PERSON] з 24.02 2022 призваний до лав Збройних Сил України на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року. Відповідно до наданої відповідачем довідки від 17.07.2025, виданої військової частиною [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Відтак період нарахування відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до договору охоплюється періодом перебування відповідача на військовій службі. Враховуючи наведене вище, суд дійшов до переконання про те, що з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 10000 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (37%), з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial