Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до Заводського районного суду міста Кам`янське з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 93 416,40 грн., а також стягнення судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. і витрат на правову допомогу в сумі 7000,0 грн. На обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.09.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 265349157 на суму 22 000,00 грн. Вказує, що Кредитний договір у вигляді кредитної лінії укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV325ZT. У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов Кредитного договору, позикодавець виконав свій обов`язок та 22.09.2021 р. перерахував Відповідачу шляхом ініціювання через банк-провайдер грошові кошти у розмірі 22 000,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] -XXXX-1859 Відповідача, яку той вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. Факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» своїх зобов`язань підтверджується Платіжним дорученням банку-провайдеру. Для підтвердження факту отримання Відповідачем грошових коштів (кредиту) Позивачем до позовної заяви долучено всі наявні у Позивача докази, які були отримані при передачі йому права грошової вимоги до Відповідача. Щодо переходу права вимоги за Кредитним договором до Позивача зазначає таке. 1. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу-1). У подальшому до Договору факторингу-1 укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу-1. Пунктом 1.2 Договору факторингу-1 визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 1 під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (Первісного кредитора) до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.5 Договору факторингу-1 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу-1 клієнт (Первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу-1 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС) має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу-1 підписали Реєстр прав вимоги № 161 від 23.11.2021 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 2. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс та Товаримтвом з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір факторингу 2). Розділом 2 Договору факторингу-2 визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Оглайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 2 під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «Таліон Плюс» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом. 1.5 Договору факторингу 2 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу 2 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). 3. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е (далі Договір факторингу-3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п.1.2. Договору факторингу-3 перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 93 416,40 грн. Враховуючи те, що Реєстр Боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру Боржників, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 08.07.2025 року до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3. Укладання договорів факторингу між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» та між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. При цьому, право вимоги по Кредитному договору відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому Позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору. При цьому, відповідно до п. 1.3. Договору факторингу-1, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 4 Договору факторингу-1 регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Аналогічні умови зазначено і в договорах факторингу, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Таким чином, Договір факторингу-1 та Договір факторингу-2 є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до Боржників, що визначаються на момент переходу цих прав в порядку передбаченому договорами факторингу, в тому числі вимог, прав і обов`язків Сторін, які виникнуть після укладання цих договорів. Тобто, Сторонами досягнуто згоди щодо предмета договору факторингу. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до Позивача. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Щодо розміру суми боргу за Кредитним договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 93416,40 грн, яка складається з: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 71 416,40 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період дата переходу права вимоги 08.07.2025 р. - 31.07.2025 р.. У Відзиві на позов від 26.09.2025 р. Відповідач заперечує проти позовних вимог до нього і посилається на таке. 1. Вважає позовні вимоги Фінансової компанії "ЕЙС" необґрунтованими, оскільки позивач не надав належних доказів виникнення та розміру заборгованості, а також не довів факт належного нарахування додаткових сум (процентів, штрафів, пені). 2. Позивач не надав оригінал договору кредитної картки АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", а також документи, що підтверджують передачу права вимоги від АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" до Фінансової компанії "ЕЙС". 2. Позивач не довів факт зарахування коштів на мою карту у вказаний строк та належність картки мені. 3. Всі надані позивачем документи містять невідповідності щодо сум, дат і підписів, що підлягають перевірці судом. Одночасно просить витребувати від позивача: - Оригінал договору кредитної картки та додаткові угоди; - Документи про правонаступництво/угоду цесії від АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК"до Фінансової компанії "ЕЙС" - Документи, що підтверджують зарахування коштів на мою картку та належність картки мені; - Розрахунок суми заборгованості з деталізацією нарахувань. Відповідач також зазначає: «У разі потреби призначити письмово-технічну експертизу копій документів, поданих позивачем». У Відповіді на Відзив від 01.10.2025 р. позивач детально зупинився на порядку укладання кредитного договору і підкреслив, що Відповідач самостійно ввів номер картки на яку бажав отримати кредитні кошти, відповідно на яку кошти були надіслані, а також надав усі свої особисті дані. Щодо переказу кредитних коштів Позивач вказує, що після заповнення всіх необхідних даних та натиснення кнопки «ПРОДОВЖИТИ», Позичальник потрапляє на четверту сторінку Заявки на кредит, де вказує місце роботи, фінансову інформацію та додаткові контакти. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А тому не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі Товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. Таким чином, оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача (Боржника) - Позивач довів факт отримання Відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором. Відповідач ставить під сумнів вищезгадані факти, проте в той же час ним не надано: - будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; - будь-яких належних і допустимих доказів того, що сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на яку зараховані кредитні кошти; - виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; - доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами. З ідентифікаційного номеру банку (BIN) кредитної карти маска карти Боржника № 4149-50XX-XXXX-1859 вбачається, що банком-емітентом вищевказаної картки є АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». Зазначає, що алгоритм нарахування заборгованості узгоджений Кредитним договором, умови якого відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, при укладенні договору Відповідачу надано в повному обсязі всю необхідну інформацію щодо умов кредитування, розміру загальної вартості кредиту, його вартісну величину. Підписавши кредитний договір, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (процентів та винагороди), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані. Дані обставини також вставлені судом першої інстанції. Нарахування відсотків за користування Кредитом відображені в наданих розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відбувались згідно з погодженими умовами Кредитного договору № 265349157 від 22.09.2021 року. Ці розрахунки підпадають під ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити для первинних документів: назва документа; дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст і обсяг господарської операції; одиниця виміру господарської операції; посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Обгрунтовуючи правомірність нарахування процентів за кредитним договором, позивач посилається на таке. Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 22.10.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором (п. 1.7.) Відповідно до п.1.9. за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 171,55 (сто сімдесят одна цілих п`ятдесят п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,47 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.1.) за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 567,46 (п`ятсот шістдесят сім цілих сорок шість сотих) процентів річних, що становить 1,55 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. (п. 1.9.2.); якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду; сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строку Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. (п. 1.9.3.) Надалі позивач вказує, що пунктом 4.3. кредитного договору сторони узгодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 22.09.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 265349157. Ліміт траншу за цим договором складає 22 000,00 грн. Строк кредитування 30 днів (а.с.18 на звороті-22). За умови погашення першого траншу у встановлений строк позичальника має право на отримання нового траншу. Перший транш в сумі 22000,0 грн. позикодавець перерахував на картковий рахунок позичальника за наданими останнім реквізитами картки шляхом надання платіжного доручення від 22.09.2021 р. У пункті 5 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» поняття «кредитна лінія» визначається як вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит. Відповідно до характеру кредитних правовідносин, які виникають із договору кредитної лінії, сторони визначили у Договорі від 22.09.2021 р. таки умови. Пункт 1.2 Договору: Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору (22000,0 грн.), це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. У пункті 1.3 Договору передбачається, що Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 22000,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 22.10.2021 р. Пункт 1.14.1. передбачає, що орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 1.3. Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 25102,00 грн та включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 3102,00 грн. та суму Кредиту у розмірі 22000 грн 00 коп. Відповідно до п.1.9. за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 171,55 (сто сімдесят одна цілих п`ятдесят п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,47 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.1.) за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 567,46 (п`ятсот шістдесят сім цілих сорок шість сотих) процентів річних, що становить 1,55 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. (п. 1.9.2.); якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду; сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строку Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. (п. 1.9.3.). Відповідно до відповіді АТ «Райффайзен Банк» від 08.09.2025 р., наданої на запит суду, на ім`я [PERSON] було емітовано кредитну картку № [NUMBER] (а.с.75). Також банком надано виписку по рахунку [PERSON] , з якої вбачається, що 22.09.2021 р. на рахунок [PERSON] було перераховано 22000,00 грн (а.с.76) 28.11.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу-1). Пунктом 8.2. строк дії цього договору до 28.11.2019 р., але в будь якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе за цим договором зобов`язань. (а.с.25-28) Надалі, додатковими угодами .строк дії договору продовжувався: Додатковою угодою № 19 від 28.11.2019 р. - до 31 грудня 2020 року; Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 р. укладено Договір факторингу у новій редакції і строк його дії встановлений до 31 грудня 2021 року; Додатковою угодою № 27 від 31.12.2021 р. до 31.12.2022 р.; Додатковою угодою № 31 від 31.12.2022 р. - до 31.12.2023 року; Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 р. - до 31.12.2024 року.(а.с.29-34) За Реєстром передачі прав вимоги № 161 від 23.11.2021 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало право вимоги до [PERSON] ТОВ «Таліон Плюс» на суму 56047,20 грн., у тому числі основна сума боргу 22000,0 грн., проценти за користування кредитними коштами 34047,20 грн. Проценти позикодавцем нараховані за період з 22.09.2021 р. по 23.11.2021 р. Тобто, відступлення права вимоги відбулось в рамках діючого договору факторингу-1.(а.с.35-36) На підставі Договору факторингу-2 від 06.08.2020 р. між ТОВ «Онлайн Фінанс» (Фактор) і ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) останне передало право вимоги щодо [PERSON] на суму 93416,40 грн.(а.с.37-40) Строк дії цього договору продовжувався на підставі додаткових угод: № 2 від 03.08.20211 р. до 31.12.2022 р.; № 3 від 30.12.2022 р. - до 31.12.2024 р. Клієнтом нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснено за період з 23.11.2021 р. по 19.01.2022 р. Право вимоги до відповідача передано відповідно реєстру від 30.05.2023 р. в рамках вищевказаного договору факторингу-2. (а.с. 43-44) За Договором факторингу-3 від 08.07.2025 р. та згідно Реєстру від 08.07.2025 р. право вимоги до [PERSON] ТОВ «Онлайн Фінанс» (Клієнт) передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (Фактор) (а.с.48-53). Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЙС» правомірно набуло права вимоги до [PERSON] Обсяг переданих "Фактору" вимог не змінився. Висновки суду за результатами розгляду справи Оцінивши надані сторонами докази як окремо кожний з них, так і в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. ТОВ «ФК\~«ЕЙС» заявило\~позов до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості відповідачем\~за договором\~кредитної лінії\~від 22.09.2021\~р. № 265349157, укладеним ним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», на виконання якого відповідач у той ж день отримав перший транш у розмірі 22 000,00 грн. із строком його погашення протягом 30 днів. Однак, позичальник умови договору не виконав, на погашення кредиту не здійснив жодного платежу. За ланцюжком факторингових договорів право вимоги до відповідача на суму 93416,40 грн. отримало ТОВ «ФК «ЕЙС». Нарахування процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору здійснювалось первісним кредитором, - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та наступним кредитором,- ТОВ «Таліон Плюс». Щодо до доведеності позовних вимог або заперечень таких, то суд враховує таки положення процесуальних норм. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суд вважає доведеним належним чином укладання договору кредитної лінії від 22.09.2021 р. між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». І сам відповідач на наполягає на зворотньому. Також суд виходить з доведеності факту переказу Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» на картку позичальника на вказаний ним у заявці номер карткового рахунку 4149-50XX-XXXX-1859 22000,0 грн., що підтверджується платіжним дорученням кредитодавця банку АТ «Такскомбанк» від 22.09.2021 р. та випискою по банківському рахунку відповідача, наданої АТ «Райффайзен Банк». Відповідач цю обставину прямо не заперечує, але намагається не спростувати її, а перекласти обов`язок доказування факту отримання ним коштів на позивача. Тим самим, як зауважує суд, відповідач не скористався своїми процесуальними правами для доказування своєї позиції, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК). Ніяких конкретних доводів щодо неотримання ним кредитних коштів відповідач не наводить. Він навіть не скористався можливостями, які надає відповідачу стаття 1051 Цивільного кодексу.(Оспорювання договору позики). Згідно до цієї норми позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. У своєму Відзиві на позов він цілком безпідставно просить витребувати від позивача оригінал договору кредитної картки та додаткові угоди, документи про правонаступництво/угоду цесії від АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" до Фінансової компанії "ЕЙС", документи, що підтверджують зарахування коштів на його картку та належність картки мені, розрахунок суми заборгованості з деталізацією нарахувань. Сам по собі перелік цих документів показує повну надуманість позиції відповідача, оскільки деякі з цих документів надані разом із позовною заяву, а інші взагалі не існують в природі (документи щодо переходу прав вимоги від АТ «Райфайзен Банк» до ТОВ «ФК «ЕЙС»). У той ж час сам відповідач не надав доказів неотримання ним кредитних коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», наприклад, виписку з руху коштів по його кредитній картці. Разом з тим, суд виходить з того, що договір кредитної лінії від 22.09.2021 р. № 265349157 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] є споживчим договором, а тому на нього розповсюджуються положення Закону України «Про споживче кредитування». Частиною 5 статті 12 цього Закону встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Але при цьому сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Статтею 627 ЦКУ встановлений принцип свободи договору. Однак, частина друга цієї статті наголошує, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Стаття 21 Закону «Про споживче кредитування» встановлені особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит. Частина друга вказаної норми наголошує, що у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Обгрунтовуючи правомірність нарахування процентів за користування кредитними коштами, Позивач посилається на пункт 4.3. кредитного договору, у відповідності до якого сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.9.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Суд не погоджується з таким висновком, оскільки статтею 625 ЦКУ розмір процентів за користування чужими коштами складає 3 % річних. І цей розмір, в силу частини 2 статті 627 Цивільного кодексу, не може бути збільшений. Що стосується умов договору № 265349157, на які посилається позивач, то їх необхідно розглядати у сукупності, а не ізольовано. Так, пункт 1.9.2. договору передбачає, що за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 567,46 (п`ятсот шістдесят сім цілих сорок шість сотих) процентів річних, що становить 1,55 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. А пункт 1.8., у свою чергу встановлює, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Однак, за фактичними обставинами невиконання позичальником умов договору не виникли правовідносини, що характеризують договір як договір кредитної лінії: не відбувалось повного або часткового погашення кредитного зобов`язання, не здійснювалось продовження строку дії договору, не надавались чергові транші в межах кредитного ліміту тощо. За цими фактичними обставинами правовідносини, що утворились між сторонами, уявляють собою правовідносини, які витікають із звичайного кредитного договору зі строком дії 30 днів. Таким чином, правомірним є нарахування процентів за період дії договору до 22 жовтня 2021 року включно. А з урахуванням положень частини 2 статті 21 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції її дії на час виникнення спірних правовідносин) розмір нарахованих процентів не може перевищувати 15 % від суми кредиту, тобто 3300,0 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Згідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» задовільняються в частині 27,1 % (22000 грн. + 3300 грн) : 93 416,40 грн, тому відшкодуванню за рахунок відповідача підлягає судовий збір в частині 656,47 грн., а витрати на правову допомогу в сумі 1897,0 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved