Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього матеріальну шкоду у розмірі 53 918 грн., моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду м. Києва знаходилася кримінальна справа №369/16091/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до обвинувального акту, 21 жовтня 2020 року близько 21 години 02 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по вулиці Соборна, що в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони міста Київ у напрямку села Святопетрівське. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу АЗС «Energy», що по вулиці Соборна, 63, в селі Софіївська Борщагівка водій [PERSON] перед зміною напрямку свого руху, а саме виконанням маневру повороту ліворуч в напрямку заїзду до вищевказаної АЗС, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, таким чином виїхав у смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля з мопедом марки«YAMAHA JOG SA 36.1», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вулиці Соборна зі сторони села Святопетрівське у напрямку міста Київ. В даній дорожній обстановці, водій [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України, що стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв?язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП. В результаті ДТП водій мопеда [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Обвинувачений [PERSON] вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №12020110200003205 закрито. Цивільний позов про стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Позивач вказує, що оскільки [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до статті 49 КК України, тобто за нереабілітуючими обставинами, кримінальне провадження закрито, а його позов залишено без розгляду то він звертається до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про стягнення матеріальної і моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позивач вказує, що внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості він проходив лікування в Київській обласній клінічній лікарні. У зв`язку з лікуванням, додатковими аналізами, придбанням медичних матеріалів і допоміжного обладнання було витрачено 53 918 грн. 36 коп. Окрім того, позивач зазначає, що з моменту ДТП і по теперішній час відчував сильну біль і фізичні страждання, обмежений в пересуванні і трудовій діяльності, спосіб його життя змінився у негативний бік оскільки він позбавлений можливості вести активний спосіб життя та обслуговувати свої побутові потреби. Нервові напруження, розлад сну та больові відчуття яких зазнав [PERSON] з 21.10.2020 року мають триваючий характер і продовжуються по теперішній час, при цьому фізичний біль та нервове напруження з часом збільшується внаслідок душевних страждань від байдужості відповідача, який допустив порушення закону, скалічив життя людини, однак жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого та не надав елементарної допомоги. Таким чином, позивач вважає, що внаслідок винних дій [PERSON] йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в розмірі 500 000, 00 грн. З огляду на зазначене позивач звернувся до суду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій не заперчував судового розгляду за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. У провадженні Києво-Святошинського районного суду м. Києва знаходилася кримінальна справа №369/16091/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до обвинувального акту, 21 жовтня 2020 року близько 21 години 02 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по вулиці Соборна, що в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони міста Київ у напрямку села Святопетрівське. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу АЗС «Energy», що по вулиці Соборна, 63, в селі Софіївська Борщагівка водій [PERSON] перед зміною напрямку свого руху, а саме виконанням маневру повороту ліворуч в напрямку заїзду до вищевказаної АЗС, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, таким чином виїхав у смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля з мопедом марки«YAMAHA JOG SA 36.1», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вулиці Соборна зі сторони села Святопетрівське у напрямку міста Київ. В даній дорожній обстановці, водій [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України, що стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв?язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП. В результаті ДТП водій мопеда [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Обвинувачений [PERSON] вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №12020110200003205 закрито. При цьому, цивільний позов про стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. За правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвала суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Звільнення ж [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною. За таких обставин, протиправність дій та вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення щодо [PERSON] не підлягають додатковому доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості винними діями [PERSON] , позивач проходив лікування в Київській обласній клінічній лікарні. Згідно наявних копій чеків та квитанцій у зв`язку з лікуванням, аналізами, придбанням медичних матеріалів та допоміжного обладнання [PERSON] було витрачено у загальному розмірі 53 918 грн., 36 коп. На думку суду, надані [PERSON] квитанції та фіскальні чеки про придбання ліків, медичних матеріалів, допоміжного обладнання у період його непрацездатності пов`язаної із заподіянням тілесних ушкоджень, які за своїм переліком та властивостями відповідають для застосування при встановленому діагнозі та співпадають за часом придбання, є належними та допустимими доказами на підтвердження здійснених витрат на лікування. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати в рахунок компенсації вартсоті лікування, придбання ліків та допоміжного обладнання на суму 53 918 грн., 36 коп. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог в частині компенсації заподіяної моральної шкоди відповідач не наддав. За таких обставин, суд погоджується з підтвердженням заподіяння [PERSON] моральної шкоди пов`язаної з ушкодженням здоров`я та необхідністю її компенсації, однак виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що неправомірними діями [PERSON] позивачу заподіяно моральну шкоду в дещо меншому розмірі. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч.2 цієї статті. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . Як вказує [PERSON] , внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій йому заподіяно моральну шкоду у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень. З моменту ДТП і по теперішній час він відчував сильний біль і фізичні страждання, обмежений в пересуванні і трудовій діяльності, спосіб його життя змінився у негативний бік, нервові напруження, розлад сну та больові відчуття яких зазнав позивач мають триваючий характер і продовжуються по теперішній час. При цьому, нервове напруження з часом збільшується внаслідок душевних страждань від байдужості відповідача, який скалічив життя людини, однак жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого та не надав елементарної допомоги. [PERSON] загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в розмірі 500 000 грн. Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 500 000 грн. так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факт того, що [PERSON] отримав тілесні ушкодження у результаті неправомірних дій [PERSON] , враховуючи те, що [PERSON] хоч і звільнено від кримінальної відповідальності однак за нереабілітуючими обставинами, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що діями відповідача [PERSON] заподіяно моральну шкоду на суму 300 000 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від його оплати з огляду на зміст позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial