Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 30 вересня 2025 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 березня 2016 року у розмірі 154570,71 гривень, яка станом на 29 вересня 2025 року складається з: -98114,87 гривень заборгованість за кредитом; -56455,84 гривень заборгованість по відсоткам. Також позивач просить суд стягнути за його користь з відповідача витрати по сплаті судового збору розмірі 2422,40 гривень. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 березня 2016 року [PERSON] приєдналася до умов та правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі підписаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до пункту 2.1.1.2.2-2.1.1.2.4 умов та правил, клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, тим самим зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 29 вересня 2025 року має заборгованість в загальному розмірі\~154570,71 гривень, з яких: заборгованість за кредитом\~98114,87 гривень; заборгованість по відсоткам\~56455,84 гривень. Позивач зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК». Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2018 року, яким змінено організаційно-правову форму та назву ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк». 13 березня 2016 року відповідач [PERSON] звернулась до ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 13 березня 2016 року. У заяві зазначено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, що містяться в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена із договором про надання банківських послуг до його укладання і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодилась отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту. З довідки, яка міститься в матеріалах справи, слідує, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем б/н від 13 березня 2016 року [PERSON] відкритий рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до вересня місяця 2022 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2028 року; № [NUMBER] , строком дії до березня місяця 2027 року; № [NUMBER] , строком дії до серпня місяця 2020 року; № [NUMBER] , строком дії до лютого місяця 2021 року. Як слідує з наданої стороною позивача довідки за лімітами, відповідачу 13 березня 2016 року був встановлений кредитний ліміт у розмірі 500 гривень. У подальшому кредитний ліміт збільшувався до 94000,00 гривень. До кредитного договору банк додав витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 29 вересня 2025 року становить 154570,71, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 98114,87 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 56455,84. Зі змісту виписки про картці слідує, що [PERSON] користувалася кредитними коштами, останній раз здійснювала операції за кредитною карткою 29 вересня 2023 року. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений в письмовій формі шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Письмові правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Як слідує із справи, у заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, що містяться в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. У частинах 1 та 2 статті 639\~ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина 1 статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»(далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини 4 статті 42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Як слідує з наданих банком доказів, анкета-заява, підписана відповідачем, не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. При цьому, на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, банком надано розрахунок заборгованості та виписку по картці, які не є достатніми доказами для підтвердження умов договору кредиту, оскільки такі мають односторонній та похідний від умов договору та перебігу його виконання характер. Тому за відсутності у справі доказів про отримання кредитних коштів та їх витрачання не може із достатньою переконливістю та вірогідністю свідчить про його достовірність. У даному випадку стандарт негативних доказів не може застосовуватися, оскільки він не відповідає принципу змагальності. Витягами з умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені права банку, умови обслуговування, обов`язки банку, права банку, обов`язки клієнта, права клієнта, інші умови, вимоги безпеки, картковий рахунок. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. При цьому суд зауважує, що позивачем у тому числі наданий витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті позивача, в той час, коли кредитний договір був укладений відповідачем з ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк», що також ставить під сумнів факт ознайомлення відповідача з умовами надання банківських послуг при укладенні договору. Отже, відсутні підстави вважати, що саме ці умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розуміла відповідач, ознайомилась і погодилась з ними при підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. З огляду на викладене, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» при наданні банківських послуг, надані банком витяги з умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем примірники умов належним доказом бути не можуть, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Надані позивачем умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначений висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент Банк» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту. Оскільки в анкеті-заяві від 13 березня 2016 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом та умови нарахування та сплати відсотків за користування кредитом не встановлені, то позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за використання кредитного ліміту. За таких обставин, суд висновує про відсутність підстав вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості по сплаті процентів за використання кредитного ліміту у сумі 56455,84 гривень. Також суд висновує про необхідність зарахування в розмір заборгованості за тілом кредиту сплачених відповідачем коштів на погашення відсотків за користування кредитом в сумі 83057,66 гривень, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (98114,87 гривень) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (83057,66) з 98114,87 гривень до 15057,21 гривень (98114,87 83057,66 = 15057,21), які підлягають стягненню з відповідача. Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Згідно з платіжним дорученням № 6005315511143 від 29 вересня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовом, АТ «Акцент-Банк» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 154570,71 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 15057,21 гривень, що становить 9,74 % від ціни позову. За наведених обставин та відповідно до вимог статей\~133,\~137,\~141 ЦПК України\~з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 235,94 гривень (2422,40 х 9,74 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial