Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час почуття між сторонами згасли, почали виникати розбіжності у поглядах на сімейне життя, непорозуміння та конфлікти, позивач з відповідачем фактично не проживають разом, не ведуть спільного господарства, а подружні стосунки між ними припинені. Ухвалою від 18.06.2025 відкрито спрощене провадження у справі та ухвалено розглядати справу без повідомлення сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву (а.с. 17). Ухвалою від 30.07.2025 за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам було надано строк на примирення до 30.10.2025, провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом строку (а.с.26). Ухвалою від 30.10.2025 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 18.11.2025 без виклику сторін (а.с.30). 03.11.2025 від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що жодних результатів щодо досягнення згоди між подружжям не було досягнуто, сторони не дійшли спільного рішення про примирення та збереження шлюбу. Позивач категорично заперечує проти примирення та відновлення сімейних відносин, вважає, що подальше існування шлюбу є неможливим, тому просить розірвати шлюб між сторонами (а.с.34). Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до\~ч. 13 ст. 7 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20.05.2023 (а.с.7), від даного шлюбу спільних дітей не мають. В позові зазначено, що між сторонами почали виникати розбіжності у поглядах на сімейне життя, непорозуміння та конфлікти, почуття між сторонами почали згасати. На даний момент сторони фактично не проживають разом, не ведуть спільного господарства, а подружні стосунки між ними фактично припинені, наданий судом строк на примирення не дав результатів щодо примирення та збереження шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved