Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Блащук Тетяна Володимирівна, звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) зазначила, що 13.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 679, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29.11.2016 року, актовий запис № 1445. Протягом останніх років відносини позивача із відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між сторонами повністю зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів внаслідок різних поглядів на сімейне життя та сімейні обов?язки. Подальше спільне проживання із відповідачем і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам їх сина. Зважаючи на це, позивач вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та відповідачем. Крім того, позивач зазначає, що між нею та відповдачем було досягнуто домовленості щодо місця проживання дитини, а також між сторонами відсутній спір щодо поділу майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 24.10.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Блащук Т. В., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи, проте в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. З обставинами, викладеними позивачем у позовній заяві, повністю погоджується. Заперечень щодо заявленого позивачкою розміру судових витрат не має. Не заперечує, щоб їхня спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , проживала разом з позивачем. Крім того, відповідач просить розглянути справу без його участі На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 13 червня 2003 року, про що 13 червня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зроблено запис за № 679. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13 червня 2003 року. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про що 29 листопада 2016 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було складено актовий запис № 1445. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 2016 року. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом останніх років відносини позивача із відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між сторонами повністю зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів внаслідок різних поглядів на сімейне життя та сімейні обов?язки. Подальше спільне проживання із відповідачем і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам їх сина. Зважаючи на це, позивач вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та відповідачем. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини. [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю [PERSON] . Крім того, між сторонами відсутній спір щодо поділу майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що він також не вважає за можливе подальше збереження сім`ї. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення неможливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої\~статті 133 ЦПК України\~розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з копією платіжної інструкції № 8392-6542-1506-6024 від 01.10.2025 року [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Правові засади справляння судового збору, зокрема порядок його повернення, визначені\~Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 211,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки [PERSON] сплатила в більшому розмірі ніж встановлено законом суму судового збору, то 1 211,20 грн підлягають поверненню позивачу. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, а позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, то суд стягує з відповідача на користь позивача 605,60 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Крім того, 605,60 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved