Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник позивача у вересні 2025 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 03 вересня 2009 року позивачем та відповідачем, був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 85. У сторін народилась одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що міцної сім`ї не створили через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони разом не проживають, вважає, що примирення між ними неможливе. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник подав суду заяву в якій просив розгляд справи\~ проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник до суду подав заяву, за змістом якої просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги, відповідач визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 85. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 24 лютого 2012 року (а.с.3). Спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони підтвердили поданими заявами, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved