Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

23.09.2025 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6727297 від 09.12.2022 у розмірі 12 989,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6727297 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 3100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 105 днів, тобто до 24.03.2023 зі сплатою відсотків у розмірі 2% за день користування кредитними коштами до 24.12.2022 та у розмірі 3 % у день до 24.03.2023, зі сплатою комісії у розмірі 589 грн. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору відступлення прав вимоги «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 12 989 грн, яка складається з 3100,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 9300,00 грн заборгованості за відсотками та 589 грн за комісією. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 24.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Приват банк». Сторони в судові засідання 27.10.2025, 17.11.2025 не з`явилися. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), представник позивача просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. 09.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 6727297, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 3100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші обов`язкові платежі. Згідно із п. 1.3 договору кредит надано на строк 105 днів; дата погашення кредиту 24.03.2023. Процентна ставка за користування кредитом протягом пільгового періоду, тобто до 24.12.2022, визначена у розмірі 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та становить 930,00 грн, відсотки за користування кредиту протягом поточного періоду, тобто з 25.12.2022 до 24.03.2023 визначені у розмірі 3% у день та становлять 8370,00 грн, комісія нараховується одноразово у сумі 589,00 грн (пункти 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 договору)(а. с. 16-21). Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з погодженими умовами кредитування паспортом споживчого кредиту, Додатком № 1 до договору № 01126-05/2023, в якому встановлено графік платежів (а. с. 22,23). У заяві-анкеті клієнт [PERSON] повідомила ТОВ «Мілоан» інформацію щодо своїх персональних даних, а саме: місце проживання, РНОКПП, номер паспорту, номер телефону, номер платіжної картки (а.с. 15-16). Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір № 6727297 від 09.12.2022 був ідентифікована товариством за телефоном [NUMBER] за допомогою одноразового ідентифікатору S57984, відправленого 09.12.2022 о 12:59 (а. с. 23 зв.). Відповідно до копії платіжного доручення № 88741976 від 09.12.2022 ТОВ «Мілоан» було перераховано на виконання договору № 6727297 3100 грн отримувачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на картковий рахунок № [NUMBER] (а. с. 24). АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , де зафіксовано отримання коштів у сумі 3100,00 грн 09.12.2022 (а.с. 61). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 6727297 за [PERSON] за період з 09.12.2022 до 24.03.2023 нараховувались проценти за договором, комісія одноразово. Коши на погашення заборгованості не надходили (а. с. 24-25). 27.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 26-30). До договору долучено витяг з реєстру боржників, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 6727297 від 09.12.2022 у розмірі 12 989,00 грн, яка складається з 3100,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 9300,00 грн заборгованості за відсотками; 589 грн заборгованість по комісії; акт приймання-передачі реєстру боржників від 27.04.2023; копію платіжного доручення про перерахування позивачем на користь ТОВ «Мілоан» грошових коштів на виконання договору відступлення прав вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023 (а.с. 32 зв). 12.09.2025 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором № 6727297 у розмірі 12989,00 грн (а.с. 33). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 6727297 від 09.12.2022 укладений між первісним кредитором та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, комісію, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено виконання ТОВ "Мілоан" своїх зобов`язань за договором № 6727297 від 09.12.2022 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором. Вказане підтверджується як копією платіжного доручення про перерахування 09.12.2025 коштів у розмірі 3100,00 грн на виконання умов договору № 6727297 (а. с. 24), так і наданою АТ КБ "Приват банк" випискою про рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я [PERSON] (а. с. 61). Також позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 6727297 від 09.12.2022 відповідно до копій договору про набуття права вимоги від 27.04.2023, квитанцій про перерахування коштів на виконання договору, витягу з реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості [PERSON] . Позивачем доведено розмір заборгованості [PERSON] за договором № 6727297 у розмірі 12 989,00 грн; з яких 3100 грн заборгованості за тілом кредиту, 9300 грн заборгованість за відсотками та 589 грн заборгованість за комісією, що підтверджується даними наданої відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан». Суд звертає увагу, що нарахування заборгованості за відсоткам та за комісією здійснено відповідно до умов, узгоджених між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] у договорі № 6727297, у межах строку кредитування, за розміром відсотків, який був узгоджений між сторонами. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між адвокатським обєднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (а.с.35зв.); детальний опис робіт (а. с. 36 зв. б.), копію акту наданих послуг № 960 наданих юридичних послуг від 05.09.2025 на суму 8 000,00 грн (а.с. 36). Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи у судовому засіданні, враховуючи конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved