Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.06.2024 у розмірі 52749,88 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення суду. Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2023 здійснено ідентифікацію клієнта, та [PERSON] (далі - Відповідач) підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Заява). Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу "Кредит готівкою", ознайомився з актуальними умовами кредитування та 20.06.2024 підписав Паспорт кредиту за допомогою цифрового власноручного підпису. Після чого з відповідачем за допомогою цифрового власноручного підпису було підписано кредитний договір б/н від 20.06.2024 (надалі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 51200,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. з встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. Додатково з відповідачем за допомогою цифрового власноручного підпису підписаний графік кредиту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов?язання за вказаним договором відповідно до графіку кредиту не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.09.2025 має заборгованість 52749,88 грн., яка складається з наступного: 44639,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8110,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 20, 46). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.10.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.10.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Ухвалою суду від 04.11.2025 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. 10.11.2025 представник позивача подала до суду заяву на виконання ухвали суду від 04.11.2025 (а.с. 24-44). Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, відзиву на позов та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подав, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 22.09.2023 [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 20.06.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі 51200,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців зі встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Крім того, [PERSON] 20.06.2024 було підписано графік платежів, в якому, зокрема, визначено загальна вартість кредиту у розмірі 79738,23 грн. Також 20.06.2025 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк», в якому зазначені основні вимоги кредитування. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 20.06.2024 останньому було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 51200,00 грн. З виписки за договором № б/н за період з 20.06.2024 по 24.06.2025 встановлено, що [PERSON] 20.06.2024 отримав грошовий переказ в розмірі 51200,00 грн. на картку та в подальшому періодично вносив кошти, які зараховувалися в рахунок погашення заборгованості. Кінцевий залишок після операцій становить 52749,88 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.06.2024, укладеним між АТ КБ ПриватБанком та [PERSON] , з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 22.09.2025 останній має заборгованість в розмірі 52749,88 грн. з яких: 44639,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8110,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україн, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612\~ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 20.06.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та\~відповідачем було\~укладено кредитний\~договір№ б/н, що не заперечується останнім. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 20.06.2024 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими він погодився, підписавши його. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.09.2025 становить 52749,88 грн., з яких: 44639,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8110,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору № б/н від 20.06.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, та проценти за користуванням ним, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 52749,88 грн. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 8). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 610, 612, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 77, 141, 178, 211, 247 ЦПК України та

Outcome: approved