Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

07.10.2025 в провадження Заставнівського районного суду Чернівецької області в порядку статті 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», від імені якого діє представник Пархомчук Сергій Валерійович, до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 31.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] \~укладено кредитний договір №3623901559/196907 (про надання коштів на умовах споживчого кредиту\~який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису\~який був\~відтворений шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора (електронного підпису)\~та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору, Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2500,00 гривень, строк кредиту: 30 днів, відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №3623901559/196907 від 31.12.2019 року укладеним з відповідачем. 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №3623901559/196907 від 31.12.2019 року до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо оплати боргу та не повернув позивачу борг за кредитним договором, тому сума його заборгованості становить 6940,75 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2500,00 грн; простроченої заборгованості за комісією та процентами в розмірі 4440,75 грн. Просив стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» заборгованість за кредитним договором №3623901559/196907 від 31.12.2019 року у розмірі 6940,75 грн, понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач та його представник у судові засідання не з`явилися, однак у позовній заяві клопотали про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». У вказаній заяві позивач також повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився, проте належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, будь яких заяв не подав, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалює заочне рішення, на що позивач надав згоду. При цьому\~фіксування судового\~засідання технічними\~засобами не\~здійснювалося,\~що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 31.12.2019 року [PERSON] уклав із ТОВ «ГОУФІНГОУ» кредитний договір №3623901559/196907 ( а.с.17-20). Відповідно до п. 1.1.-1.4. Договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 29.01.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. За користуванням кредитом Клієнт сплачує Товариству 675,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, протягом 3 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% за добу. З четвертого дня користування кредитом процентна ставка для такого Клієнта нараховується відповідно до пункту 1.3. Договору. Свої зобов`язання банком були виконані шляхом перерахування суми кредиту в розмірі 2500,00 грн на номер банківської картки відповідача № [NUMBER] хх-хххх-4150 21.12.2019 о 3:57:19 год, що підтверджується Підтвердженням щодо здійсненням переказу грошових коштів (а.с.24). Згідно п.п. 3.1.4. Товариство має право без згоди Клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони\~Кредитодавця за цим Договором. 31.05.2021 року було укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до якого ТОВ «ГОУФІНГУ» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті фінанс Груп» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3623901559/196907 ( а.с.21-24). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021 року заборгованість\~\~ [PERSON] складає 6940,75 грн.( а.с. 11). 03.06.2021 року було укладено договір факторингу №1-03/06/2021 відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті фінанс Груп» відступило на користь ТОВ ФК «Дебт Колекшн» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3623901559/196907 (а.с.13-14). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-03/06/2021 від 03.06.2021 року заборгованість\~\~ [PERSON] складає 6940,75 грн (а.с.10). Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У\~статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача R82921, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.12). Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно\~статті 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша\~статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Частинами 1, 3\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі\~статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України\~визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти згідно кредитного договору, однак відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно з матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн», яке є правонаступником ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ні ТОВ «ГОУФІНГОУ», ні ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», ні ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» не повернуті, відсутність жодних заперечень відповідача, а також вимоги ч.1\~ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, судом достовірно встановлено, що ТзОВ «Дебт Коллекшн» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] . На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №3623901559/196907 від 31.12.2019 року у добровільному порядку. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач\~\~ [PERSON] \~\~зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка відповідно до графіку розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 3749,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~2500,00 грн; заборгованість за процентами 1249,50 грн (а.с.20). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Надані позивачем докази та відсутність доказів на спростування доводів позивача свідчать про те, що між ним та [PERSON] виникли кредитні правовідносини від 31.12.2019 на підставі електронного кредитного договору №3623901559/196907, що неналежне виконання умов кредитного договору призвело до виникнення у [PERSON] заборгованості перед товариством в розмірі 3749,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~2500,00 грн; заборгованість за процентами 1249,50 грн. Вказані обставини свідчать про порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2500,00 грн, за процентами за користування кредитом в розмірі 1249,50 грн, а всього 3749,50 грн (54,02% від ціни позову). Що стосується стягнення з відповідача комісії в розмірі 3191,25 грн суд зазначає наступне. За частиною третьою\~статті 1054 ЦК України\~особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом є\~Закон України «Про споживче кредитування». Частина перша\~статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд встановив, що в укладеному сторонами кредитному договорі не передбачено умов сплати відповідачем комісії за надані банком послуги, тим самим позивач не зазначив переліку послуг, за які він має право вимагати від відповідача сплачувати комісію. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів правомірності стягнення з відповідача комісії в розмірі 3191,25 грн, оскільки з тексту кредитного договору, позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до\~Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією у сумі\~3191,25 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму\~3749,50 грн (3749,50:6940,75*100%=54,02%) стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1308,58 грн (2422,40 грн*54,02%=1308,58 грн), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial