Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 416516-КС-001 про надання кредиту від 16 жовтня 2021 року в розмірі 28 157 гривень 42 копійки та судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений Договір № 416516-КС-001 про надання кредиту, підписаний через телекомунікаційну систему електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором G-1152. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12 000 гривень, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0804736 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 416516-КС-001 про надання кредиту не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 5 000 гривень, у зв`язку з чим станом на 27 серпня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 28 157 гривень 42 копійки, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 444 гривень 08 копійок, суми прострочених платежів по процентам - 17 153 гривні 20 копійок, суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 560 гривень 14 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 10 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 16 жовтня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений Договір № 416516-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000 гривень строком на 24 тижні до 02 квітня 2022 року, процентна ставка фіксована становить 1,08047360 в день, комісія за надання кредиту 1 800 гривень (а.с. 23-24). Договір № 416516-КС-001 про надання кредиту від 16 жовтня 2021 року, Паспорт споживчого кредиту, Пропозиція (оферта) та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір 416516-КС-001 про надання кредиту, підписані відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором G-1152, G-9183. Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с. 21-22, 25-26, 27-28). В анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com) містяться відомості, щодо особи позичальника [PERSON] , зокрема: адреса реєстрації та місця проживання; РНОКПП; дата та місце народження; документ, що посвідчує особу; електронна адреса; фінансовий номер телефону; номер банківської картки для перерахунку коштів (а.с. 30). Відповідно до квитанції TAC Pay ТОВ «БІЗПОЗИКА» на номер платіжної картки [NUMBER] перераховано грошові кошти [PERSON] за Договором № 416516-КС-001 від 16 жовтня 2021 року в сумі 12 000 гривень (а.с. 32). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості за Договором № 416516-КС-001 про надання кредиту від 16 жовтня 2021 року заборгованість [PERSON] станом на 27 серпня 2025 року складає 28 157 гривень 42 копійки з яких: заборгованість за кредитом - 10 444 гривень 08 копійок, заборгованість по відсотках - 17 153 гривні 20 копійок, заборгованість по комісії - 560 гривень 14 копійок, заборгованість по штрафам - 0 гривень (а.с. 12-19, 20). Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк» на запит суду інформації на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Випискою руху коштів по картці № [NUMBER] від 28 вересня 2025 року підтверджено зарахування коштів 16 жовтня 2021 року у сумі 12 000 гривень. ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Доказів на спростування існуючої заборгованості або її конкретного розміру відповідач суду не надав, умови договору не оспорював. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню, заборгованість відповідача за Договором № 416516-КС-001 про надання кредиту від 16 жовтня 2021 року, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», становить 28 157 гривень 42 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 10 444 гривні 08 копійок, заборгованість по відсотках - 17 153 гривні 20 копійок, заборгованість по комісії - 560 гривень 14 копійок. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.11), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2 422 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved