Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно ордеру №09422 від 10.09.1986 року позивачу було надано право на зайняття житлового приміщення у виді квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою з 1986 року зареєстрований син позивача, тобто відповідач у цій справі, однак який із жовтня 2014 року у квартирі не проживає, речей його у квартирі також немає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що відповідач це син її чоловіка, якого вона жодного разу не бачила, а проживає вона з позивачем майже 10 років, речей відповідача у квартирі не було і немає на даний час. Зазначила, що відповідач з ними не спілкується, де він їм невідомо. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що позивача знає 10 років, відносини у них добрі, він її зять, тобто чоловік її дочки [PERSON] . Зазначила, що колись, дуже давно років 5 тому, вона заходила до квартири зятя та бачила там відповідача, однак більше вона його не бачила, чи це було 5 років тому чи більше свідок точно не змогла сказати. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що позивача знає з 1998 року, відповідача вона також знала, він товаришував з її сином. Де відповідач зараз свідку невідомо. Знає, що років 13 тому він вихав на заробітки, з того часу не повертався, ні з ким зв`язку не підтримує. Свідок дуже добре знає позивача вона його сусідка по під`їзду і якби відповідач з`являвся, то вона б про це відразу знала. Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно ордеру №09422 від 10.09.1986 року позивачу було надано право на зайняття житлового приміщення у виді квартири [ADDRESS] . Згідно наявних в матеріалах справи довідок, у вказаній вище квартирі зареєстровані позивач та відповідачі у цій справі, а також [PERSON] . Судом, на підставі показань позивача та допитаних у судовому засіданні свідків, установлено, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає біля 10 років. Крім того, факт не проживання відповідача з жовтня 2014 року у квартирі [ADDRESS] , підтверджується актом від 11.11.2024 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] . Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, відсутність відповідача у зазначеній вище квартирі понад встановлені ст. 71 ЖК України строки, встановлена судом на підставі показань свідків та матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин його відсутності у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що він втратив право користування зазначеною квартирою, позаяк збереження реєстрації його місця проживання в той час, як він у квартирі не проживає, порушує право позивача на вільне користування майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved