Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 30 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі позивач, ТОВ «Іннова Фінанс») звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 28\~травня 2024\~року між\~відповідачем та\~ТОВ «Іннова\~Фінанс» був\~укладений договір\~надання грошових\~коштів у\~позику № 4114700524, за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 4\~500,00 грн. зі строком кредитування 360 днів та сплатою відсотків у розмірі 1,5% на день. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь 24 930 грн. 00 коп., з яких: - 4 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 20 430 грн. 00 коп. заборгованість за процентами; 1.2. Позиція відповідача. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. 1.3. Позиція учасників справи у судовому засіданні. Позивач свого представника у судове засідання не направив, але у тексті позову просить суд слухати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомляв. 1.4. Щодо заочного розгляду справи. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але повторно не прибув у нього, враховуючи, що відповідачем не поданий відзив, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що 28\~травня 2024\~року між\~відповідачем та\~ТОВ «Іннова\~Фінанс» був\~укладений договір\~надання грошових\~коштів у\~позику № 4114700524, за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 4\~500,00 грн. зі строком кредитування 360 днів та сплатою відсотків у розмірі 1,5% на день. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на день подання позову заборгованості становить 24 930 грн. 00 коп., з яких: - 4 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 20 430 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. 2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно повернення позики, вони врегульовані відповідними положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). 2.3. Позиція суду. Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідач дійсно порушив свої зобов`язання за договором позики, а саме не повернув її повністю у строк, встановлений договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України. Окрім того, судом встановлено, що договірні відсотки була нараховані позивачем в межах строку кредитування, що відповідає правильному застосуванню положень ст.ст.625, 1048 ЦК України. Оскільки судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики, а позивачем здійснено нарахування договірних відсотків в межах строку кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. 2.4. Щодо розподілу судових витрат Оскільки суд задовольнив позов повністю, на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved