Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 січня 2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, був зроблений відповідний актовий запис № 07. В період шлюбу з відповідачкою в них народились спільні діти донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними припинились, сторони перестали розуміти один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, в них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей. Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року судом визнано явку сторін обов`язковою (Т.\~1 а. с. 30). Також на виконання ухвали суду від 31 жовтня 2025 року, відповідно до отриманої відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 31 жовтня 2025 року позивач 23 січня 2022 року виїхав з території України і по теперішній час не повертався, відомостей про перетинання відповідачкою державного кордону за період з 13 лютого 2020 року по 31 жовтня 2025 року не виявлено (Т. 1 а. с. 114). Згідно ухвали судді Верховного Суду у справі №192/1488/25 в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначено, що [PERSON] вказує, що станом на 10 березня 2025 року проживає за кордоном. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 05 березня 2025 року, тому справа підсудна Солонянському районному суду Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно поданої представником позивача заяви просив проводити судовий розгляд у його відсутність, вимогу суду про явку в судове засідання не виконав (Т. 1 а. с. 53). Відповідачка в судове засідання, не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, вимогу про явку в судове засідання не виконала (Т. 1 а.\~с.\~112). 16 квітня 2025 року на електронну адресу суду надійшла сканована копія заяви від імені відповідачки, яка не містить накладення кваліфікованого електронного підпису, і тому судом не врахована, оскільки визначити ким саме подано вказану заяву не можливо (Т. 1 а. с. 38). Суд з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 січня 2018 року, що зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 07, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 березня 2025 року виданим повторно. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 квітня 2018 року сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (Т. 1 а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2021 року сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (Т. 1 а. с. 9 зворот). Як вказує позивач в позові подружні стосунки між сторонами припинились, сторони перестали розуміти один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, в них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей. Перевірити вказані обставини суд позбавлений можливості враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явились, вимогу суду про обов`язкову явку до суду проігнорували. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що на адресу суду від сторін заяв чи клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відповідачка суду своєї позиції з приводу пред`явленого позову не повідомила. Визначити конкретний час припинення сімейно-шлюбних відносин суд позбавлений можливості, оскільки сторони такий період не визначають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, незважаючи, на те, що суд враховуючи неявку сторін в судове засідання позбавлений можливості виконати вимоги передбачені ст. 112 СК України, але оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, з врахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України позов підлягає задоволенню і шлюб сторін розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду та при апеляційному оскарженні ухвал суду (Т. 1 а. с. 4, 14, 72, Т. 2 а. с. 42). На підставі викладеного, ст.ст. 24, 105, 112 СК України,

Outcome: approved