Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, який сформований в системі «Електронний суд» 02.01.2025 року до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому (позові) просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №4151889 від 19.11.2023 року в загальному розмірі 197 280 грн. 00 коп., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 19.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , укладено договір №4151889 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: тип кредиту: кредит; сума кредиту складає 24 000 грн.; строк кредиту 360 днів: з 19.11.2023 року по 13.11.2024 року; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в розмірі 24000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Крім того, зазначив, що кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору, та відповідно до реквізитів Договору № 4151889 від 19.11.2023 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «36867». Щодо нарахованих процентів за користування грошовими коштами зазначив, що згідно з п.3.1. Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Пунктом 1.4.2. Договору передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1,40 % в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Крім того, відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. За даними поденного розрахунку заборгованості за Договором № 4151889 від 19.11.2023 року у період з 19.11.2023 року по 26.07.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 120 480 грн., при цьому, у зазначений період відповідачем не здійснено жодного платежу ні на погашення тіла кредиту, ні на погашення відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 26.07.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за Договором № 4151889 від 19.11.2023 року склала 144480,00 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 120 480,00 грн. Крім того, зазначив, що 26.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача, та на виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 1.3 Договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024, листом від 29.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за Договором та передачу персональних даних ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS повідомлення) боржнику, згідно реєстру SMS повідомлень. Враховуючи вищезазначене, відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Отже, до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4151889 від 19.11.2023 року в загальному розмірі заборгованості 144 480,00 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 120 480,00 грн. Окрім того, зазначив, що відповідно до умов п. 1.3 Договору № 4151889 строк кредиту становить 360 днів: з 19.11.2023 року по 13.11.2024 року, та станом на дату укладання Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року, строк дії договору № 4151889 від 19.11.2023 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 року по 13.11.2024 року (110 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, в сумі 52 800 грн. (24000,00 грн * 2,00% = 480,00 грн.*110 календарних дні = 52 800 грн.) в межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4151889 від 19.11.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача в розмірі 173 280,00 грн., з яких: нараховані проценти первісним кредитором в розмірі 120 480,00 грн., проценти, нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в розмірі 52 800,00 грн.). З огляду на викладене та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором № 4151889 від 19.11.2023 року в розмірі 197 280 грн., а також понесені ним (позивачем) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2025 року зазначену цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі ст.27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03.02.2025 року зазначена справа розподілена судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Івановій Л.А. (справа № 334/60/25, провадження № 2/405/146/25). Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Крім того, зазначеною ухвалою суду за клопотанням представника позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] платіжну карту № [NUMBER] ; з наданням виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 19.11.2023 року по 28.11.2023 року з відображенням часу зарахування коштів. При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. 04 серпня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвалу суду від 04 лютого 2025 року в частині витребування доказів направлено запитувану інформацію стосовно рахунку [PERSON] . Представником відповідача [PERSON] адвокатом Працевитим Г.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1255527 від 05 серпня 2025 року) подано відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний» 08.08.2025 року, зареєстрований судом 08.08.2025 року за вх. № 24683, за яким просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, зменшити розмір витрат на правову допомогу ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з урахуванням незначної складності та зразковості справи, зазначивши при цьому, що за умовами кредитного договору визначено наступні умови: сума кредиту: 24 000 грн.; строк кредитування 360 днів; стандартна процентна ставка в розмірі 2% за кожен день користування кредитом; денна процентна дорівнює 2%; знижена процентна ставка становить 1,4 % за кожен день користування кредитом, при цьому, вказаний розмір процентної ставки не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Зокрема, 22.11.2023 року прийнято Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, та яким внесено зміни до п.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону 3498-ІХ), та вказаним Законом було змінено відсоткову ставку та порядок її нарахування за період з 22.04.2024 року. Кредитором при складанні умов кредитного договору не було враховано вказані зміни в чинне законодавство, з огляду на що відсоткова ставка в розмір 2,5 % є такою, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Кредитором було заявлено до стягнення відсотків в розмірі 173 280 грн., що є об`єктивно завищеним з огляду на внесені зміни в законодавство, в тому числі, з огляду на внесення змін щодо розміру відсоткової ставки. Згідно з п.17 Розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22.04.2024 року денна процентна ставка не більше 1,5 %, з 20.08.2024 року денна процента ставка не більше 1 %, у зв`язку з чим, вимога кредитора про стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками в розмірі 173 280 грн. не підлягає задоволенню. Крім того, зазначив, що відповідно до п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону №3498-ІХ» дія пункту 5 Розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Нарахування відсотків за ставкою 2% (п.1.4.1 Договору) в день за період з 22.04.2024 року суперечить Закону України «Про споживче кредитування», а тому підлягають перерахуванню та зменшенню, за наступним розрахунком. Так, відсоткова ставка 2 % була правомірною до 22.04.2024 року, відповідно Кредитор мав право на нарахування процентів в межах строку кредитування всього 155 днів (24 000 * 2%=480 грн.; 480 грн. * 155 днів = 74 400 грн). В подальшому, Кредитор мав право нараховувати відсоткову ставку в розмірі 1,5% в день до 20.08.2024 року, всього 120 днів (24 000,00 грн. * 1,5% = 360, 00 грн.; 360,00 грн. * 120 днів = 43 200,00 грн). З 20.08.2024 р. кредитор мав право нараховувати проценти в розмірі не більше 1% в день., всього 85 днів (24 000,00 грн. *1% = 240,00 грн.; 240,00 грн. * 85 = 20 400,00 грн.) Таким чином, при перерахуванні відсотків в порядку Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» сума заявленого розміру заборгованості підлягає пропорційному зменшенню на 35 280,00 грн. Представником позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» Лисенком Д.В. (діє на підставі доручення в порядку передоручення від 20.06.2025 року) подана відповідь на відзив, сформована в системі «Електронний суд» 11.08.2025 року, зареєстрована судом 11.08.2025 року за вх. №24746, за якою просив задовольнити позов в повному обсязі, зазначивши, що посилання відповідача на те, що нараховані проценти є несправедливими, не є слушними, оскільки перед укладанням кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами та розміром процентної ставки, та його умови не оспорював. Частина п`ята статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. При цьому, вимог про визнання кредитного договору або окремих його умов недійсними відповідач не пред`являв. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із первісним кредитором, якщо дійсно вважав розмір процентної ставки несправедливою умовою, натомість він погодився зі своєї сторони на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень та його умови в частині нарахування відсотків не оспорював. Отже, підписавши кредитний договір в електронній формі, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, визначених кредитним договором. Представником позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» Дідух Є.О. (діє на підставі у порядку передоручення від 31.07.2024 року) в судове засідання подано заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 19.11.2025 року, зареєстровану судом 20.11.2025 року за вх. №35587, за якою просив проводити розгляд справи баз участі представника позивача та підтримання позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] адвокат Біллерис Ю.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1260032 від 22.09.2025 року) в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача [PERSON] адвокатом Працевитим Г.О., та крім того, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Також зазначив, що відповідач [PERSON] не заперечує факту укладення в електронній формі з первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 19.11.2023 року кредитного договору, так само не заперечує факту отримання за зазначеним договору кредитних коштів в розмірі 24 000 грн., які ним (відповідачем), - не повернуті. Разом з тим, відповідач [PERSON] не погоджується з розміром нарахованих відповідачем процентів, та вважає, що їх розмір має бути зменшено з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши представника відповідача [PERSON] адвоката Біллериса Ю.О., зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши та дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, однак є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що 19.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як Товариством та [PERSON] , як Клієнтом укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889, за яким укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток «Сredit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства (п.1.1 Договору). Згідно з п. 1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 24 000,00 гривень. Пунктом 1.3 Договору встановлено строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Відповідно до п.1.4 Договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п.п.1.4.1 Договору); знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт до 18.12.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (п.п. 1.4.2 Договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.8 Договору). Згідно з п.2.1, п.2.2 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 19.11.2023 або 20.11.2023. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахування коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), заначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу Клієнта. Пунктом 3.1 Договору визначено, що проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Відповідно до п.4.1 Договору Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. Додатком №1 до Договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, згідно з якою визначено дата видачу кредиту/дата платежу, сума платежу за розрахунковий період, та проценти за користування кредитом. Окрім того, 19.11.2023 року відповідачем [PERSON] було також підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. Крім того, листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№1127-2607 від 26.07.2024 року, який адресований ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», поінформовано, що між підприємствами укладено договір про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, та відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.11.2023 14:04:13 на суму 24000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 310185460, призначення платежу: зарахування 24000 грн. на карту [NUMBER] . При цьому, судом встановлено, що зазначена маска картки [NUMBER] зазначена також і в укладеному Договорі №4151889 від 19 листопада 2023 року, як реквізити належного Клієнту платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування коштів Клієнту за даним Договором. Крім того, згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду в частині витребування доказів від 04 лютого 2025року, зареєстрованої судом 04.08.2025 року за вх. №23968, встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), та крім того, направлено виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 19.11.2023 року по 28.11.2023 року, з якої вбачається факт зарахування на зазначену карту коштів 19.11.2023 року в розмірі 24 000 грн. Факт отримання коштів в розмірі 24 000 грн. відповідачем [PERSON] не заперечується. Відповідно до п.п.5.4.1 Договору Клієнт зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Разом з тим, відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за зазначеним кредитним договором, та у встановлений Договором строк не повернув кредит та не сплатив відсотки за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року, складеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», за період з 19 листопада 2023 року по 26 липня 2024 року, станом на 26 липня 2024 року загальна заборгованість за договором (позичальник [PERSON] ) становила 144 480 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 000 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 120 480 грн., та, крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 19.11.2023 року по 26.07.2024 року розрахунок відсотків здійснювався з відсоткової ставки 2% в день. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Судом встановлено, що Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року був укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до зазначеного Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року був укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] в електронному вигляді, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «36867», при цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого Кредитодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Крім того, судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 липня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як Клієнтом та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як Фактором було укладено Договір факторингу №26/07/2024, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (п.1.1 Договору). Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3 цього Договору, на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок Клієнта, підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості. Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно з Реєстром Боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді (Додаток № 6) (п.1.2 Договору). Відповідно до 3.3 Договору ціна продажу за Договором становить 1 671 256 грн. 73 коп. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що Клієнт зобов`язується надати документацію по Боржниках, зазначених у Реєстрі Боржників протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, але в будь-якому разі не раніше дня сплати Фактором ціни продажу заборгованості. Передача Документації здійснюється шляхом укладення між Сторонами відповідного Акту прийому-передачі Документації за формою, встановленою в Додатку №4 до цього Договору. Як вбачається з платіжної інструкції №1 від 02 серпня 2024 року, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перерахував на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 1 671 256 грн. 73 коп., як плату за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року. Згідно з Актом прийому - передачі Реєстру Боржників від 26 липня 2024 року за договором факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року, підписаний сторонами,Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 6262 клієнти. Після виконання Фактором вимог пункту 1.2. Договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 1 671 256,73 грн. Реєстр Боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер в реєстрі 1757) за кредитним договором №4151889 в розмірі 144 480 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24 000 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 120 480 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Таким чином, з підстав, зазначених вище, позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» наділений правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року. Судом встановлено, що Первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] , перерахуваши на рахунок відповідача кошти в розмірі 24 000 грн. за Договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року, що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№1127-2607 від 26.07.2024 року та інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданою на виконання ухвали суду від 04.02.2025 року, та не заперечував факт отримання зазначених коштів і відповідачем. Крім того, не заперечувався відповідачем і факт підписання договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, відповідач [PERSON] отримав кредит на споживчі (особисті потреби), в подальшому розпорядився кредитними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за їх користування не виконав, отримані кошти не повернув. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав становить 24 000 грн., яка є не погашеною, що визнано відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 24 000 грн. за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19.11.2023 року. Крім того, позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за відсотками за користування кредитом в загальному розмірі 173 280 грн., з якої: 120 480 грн. відсотки, нараховані первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та 52 800 грн. відсотки, нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», з приводу чого судом зауважується наступне. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з п.1.3, п.1.4 Договору строк кредиту становить 360 днів, тобто з 19.11.2023 по 13.11.2024 року. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п.п.1.4.1 Договору); знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах, зокрема, якщо Клієнт до 18.12.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. При цьому, судом встановлено, що нарахування процентів на весь строк кредиту здійснювалося за відсотковою ставкою 2% в день. В свою чергу, відповідно до п.1-2 ч.1 ст.1, п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Вказаним Законом було змінено відсоткову ставку та порядок її нарахування за період з 22.04.2024 року. Пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ визначено необхідність надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, починаючи з 25.12.2023 року (наступний день після набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1 %. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Частиною 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ встановлено, що дія пункту 5 Розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, відсоткова ставка встановлена Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року в розмірі 2% в день не відповідає умовам чинного законодавства. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем судом встановлено, що заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом нараховувалась за період з 19.11.2023 року по 13.11.2024 р. і склала загалом 173 280 грн. (нараховані відсотки первісним кредитором в розмірі 120 480 грн., та нараховані відсотки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в розмірі 52 800 грн. (за період з 26.07.2024 року по 13.11.2024 року (110 календарних днів за відсотковою ставкою 2% в день). При цьому, як слідує з зазначених змін в законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до розрахунку заборгованості протягом всього строку кредитування, нараховувались відсотки за користування кредитом за ставкою 2 %, на підставі чого, та враховуючи, що дія п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ поширюється на Договір №4151889 від 19 листопада 2023 року, укладений відповідачем [PERSON] , оскільки зазначений Договір продовжував діяти до 13.11.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» підлягає стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 19.11.2023 року по 22.04.2024 року (155 днів) за відсотковою ставкою 2% в день (24 000 * 2%=480 грн.; 480 грн. * 155 днів = 74 400 грн), з 23.04.2024 року (120 днів) за відсотковою ставкою в розмірі 1,5% в день (24 000,00 грн. * 1,5% = 360, 00 грн.; 360,00 грн. * 120 днів = 43 200,00 грн), та з 20.08.2024 року за відсотковою ставкою 1% в день. (24 000,00 грн. *1% = 240,00 грн.; 240,00 грн. * 85 = 20 400,00 грн.), а всього 138 000 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми боргу за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4151889 від 19 листопада 2023 року в розмірі 162 000 грн., з якої: заборгованість за основним боргом в розмірі 24 000 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 138 000 грн Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розгляду справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Наведені вище положення Закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial