Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ (1) Стислий виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~ 1. Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі - позивач, АТ «А-Банк») звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101714950584896 від 06.05.2024 в розмірі 115\~637,76 та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. 2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.01.2024 відповідач звернувся до позивача із заявою щодо отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 06.05.2024 будучи клієнтом банку відповідач уклав з позивачем кредитний договір №АВН0СТ155101714950584896, на підставі якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн, строком на 60 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 55,00% річних. 3. Зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з повернення кредиту, станом на 10.06.2025 виникла заборгованість на загальну суму 23\~670,73 грн, що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у сумі 115\~637,76 грн, загального залишку заборгованості за відсотками 96\~787,46 грн, загального залишку заборгованості за процентами 18\~138,56 грн, загального залишку за пенею 711,74 грн. 4. Відповідач правом відзиву на позовну заяву не скористався,\~у встановлений судом строк відзив на позов не подав. (2) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи 5. 07.07.2025 Полтавським районним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Горішньплавнівського міського суду Полтавської області. 6. 20.08.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін. 7. Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 8. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти прийняття рішення по справі у заочному порядку не заперечував. 9. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав. 10. У відповідності до вимог частини 1 статті 281 ЦПК України 18.11.2025 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду цієї справи. 11. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. (3) Фактичні обставини, встановлені Судом 12. Суд дослідив та оцінив докази у справі й встановив, що : 13. 27.01.2024 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» з приводу отримання банківських послуг, на підтвердження чого підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк». 14. Проставленням власноручного або цифрового власноручного (на екрані телефону/термінала) підпису під цією анкетою-заявою відповідач підтвердив, що до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», які розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. 15. 27.01.2024 відповідачем підписано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. 16. На підставі цієї заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . 17. 06.05.2024 відповідачем також підписано заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101714950584896. Вказана заява підписана електронним підписом. 18. Згідно з цією заявою позивач зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 100 000,00 грн (пункт 4 Заяви). 19. Строк кредитування - 60\~місяців з\~06.05.2024\~по 05.05.2029\~включно (пункт 5 Заяви). 20. Процентна ставка (фіксована) - 55 % на рік. 21. Розмір щомісячного платежу 4979,61 грн (пункт 7 Заяви). 22. Денна процентна ставка становить 0,11% (пункт 8 Заяви). 23. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155121604001 пункт 9 Заяви). 24.\~Загальна сума\~до повернення\~з урахуванням\~суми кредиту,\~відсотків та\~комісій становить\~(загальна\~вартість кредиту)\~298777,43 грн (пункт 10 Заяви). 25. Відомості про перерахування позивачем - АТ «А-Банк» відповідачеві кредитних коштів, передбачених кредитним договором, на поточний рахунок, відкритий останньому, у матеріалах справи відсутні. (5) Норми права, які застосовані Судом. Оцінка Суду. 26. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов таких висновків. 27. Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги позивача до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. 28. До спірних правовідносин належать застосуванню норми глави 71 Цивільного кодексу України щодо кредитних правовіносин (далі ЦК України). 29. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). 30. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 31. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. 32. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 33. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина 2 статті 1046 ЦК України). 34. Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17. 35. Отже кредитний договір є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей. 36. Тому обов`язковими умовами підтвердження укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору має бути сукупність таких фактів як: узгодження між сторонами істотних умов кредитного договору та передання кредитодавцем/позивачем позичальникові/відповідачеві грошових коштів, що є предметом кредитного договору (частина перша статті 638, частини 1.2 статті 640 ЦК України). 37. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 38. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). 39.\~Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). 40. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 41. Згідно з частиною першою\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 42. Відповідно до частин першої, другої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 43. З огляду на предмет доказування для позивача в цій справі, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування кредитних коштів, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)). 44. Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. 45. У постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18 Верховний Суд зазначив, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розміру, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано. 46. Належними доказами, які можуть підтвердити наявність кредитної заборгованості та її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені згідно з нормами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 47. У пункті 51 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, зазначено, що первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі реквізити: 1)назву документа (форми); 2)дату складання; 3)найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи , який/яка склав/склала документ/від імені якої складений документ; 4)зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиниці її виміру; 5)посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6)особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)). 48. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть біти підставою для бухгалтерського обліку. 49. Тож, документ, який не містить достатніх відомостей про операцію або взагалі не містить ніякої інформації про фінансову операцію, не може вважатися доказом перерахування кредитних коштів. 50. Суд не бере до уваги меморіальний ордер №TR.35645933... від 06.05.2024, наданий позивачем на підтвердження виконання останнім своїх зобов`язань, оскільки платником кредитних коштів згідно з ним зазначено [PERSON] , отримувачем кредитних коштів - ПАТ "Акцент-Банк". 51. Також суд не бере до уваги виписку по кредиту, оскільки в ній відсутні обов`язкові реквізити, зазначені в пункті 47 цього рішення, зокрема, але не виключно, зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення); особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)). 52. Таким чином, суд доходить висновку про безпідставність вимог позивача з огляду на недоведеність ним факту надання відповідачеві кредитних коштів. 53. Суд наголошує, що за своєю правовою природою кредитний договір є реальним договором, тож вважається укладеним із моменту передачі кредитором позичальникові грошових коштів. 54. За наведених обставин, позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема не доведено перерахування кредитних коштів відповідачеві. 55. У цьому випадку ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, зокрема, щодо подання доказів, несе позивач. 56. Суд не бере до розгляду меморіальний ордер №TR.35645933.328.65455 від 06.05.2024, доданий до позову, оскільки він не стосується предмета доказування. Так, за його змістом відповідач не є одержувачем коштів, він має статус платника, а отримувачем коштів зазначене ПАТ «Акцент-Банк». 57. Суд також не бере до розгляду виписку по кредиту №20.00.0001607480 від 10.06.2025, оскільки вона не містить реквізитів притаманних первинним документам та не містить інформації про перерахування відповідачеві кредиту. 58. Суд наголошує, що позивачем не надано доказів, що дозволили б суду пересвідчитися, що грошові кошти, передбачені кредитним договором, отримані відповідачем. 59. У своїй заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутність, клопотання витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв (див пункт 8 цього рішення). 60. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України). 61. З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений статтею 13 ЦПК України, суд не може з власної ініціативи збирати докази у цій справі. 62. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 63. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 64. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту надання кредитних коштів відповідачеві, про стягнення яких пред`явлено до останнього позов, а тому в задоволенні позову слід відмовити. 65.

Outcome: dismissed