Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Представник позивача за договором Ушакевич М.П. в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд: -\~стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість: - за Договором № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року, яка станом на 19.12.2023 року становить 11\~389 грн 43 коп. та складається з заборгованості за основним боргом - 4\~453 грн 23 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 6\~936 грн 20 коп.; - за Договором № Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року, яка станом на 19.12.2023 року становить 84\~690 грн 62 коп. та складається з заборгованості за основним боргом - 26 740 грн 17 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 20 380 грн 92 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у розмірі 37 569 грн 53 коп., а всього 96\~080 грн 05 коп. - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 3028 грн 00 коп.; - понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.03.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С-615-007783-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до Договору кредиту № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019, банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard. Як йдеться в п.2 Договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. (п.п.2.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 6 000,00 грн. (п.п.2.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п.2.3 Договору). Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 6 000,00 грн. строком до 19.03.2024, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua). Як йдеться по тексту Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, тарифами банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua, та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн. в межах кредитного ліміту визначено в п.п.2.2. Договору 1. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за Договором № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 станом на 19.12.2023 (дата відступлення) заборгованість [PERSON] становить 11 389 грн 43 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом 4\~453 грн 23 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 6936 грн 20. 27.03.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Z06.00615.005078141, за умовами якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі 34 000 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно з п.п.1.4 Договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.11 Договору кредиту, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно у розмірі, визначеному Графіком платежів. Як зазначено, банк, на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у розмірі 34 000грн., строком до 27.03.2024, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Згідно з Законом України Про споживче кредитування, реальна річна процентна ставка складає 101,88 % (п.5.7 Договору кредиту 2). У позовній заяві вказано, що банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 34\~000 грн 00 коп. у строки, визначені умовами Договору. Разом з тим, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.12.2023 (дата відступлення), заборгованість [PERSON] за Договором № Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року становить 84 690 грн 62 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом 26\~740 грн. 17 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 20\~380 грн. 92 коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 37\~569 грн. 53 коп. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, за умовами якого AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження AT«Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед AT«Ідея Банк», та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору. Так, ТОВ«Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT«Ідея Банк». Крім того, 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК«Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ«Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитними договорами № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 від 19.03.2019 року та Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року. За умовами цього договору ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 118 610 32 грн. 61 коп. На виконання вимоги означеного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 118 610 32 грн. 61 коп. За таких обставин, вважає, що до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договорами № С-615-007783-19-980\~від 19.03.2019\~від 19.03.2019\~року та\~№ Z06.00615.005078141\~від 27.03.2019\~року, що укладені між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . Враховуючи наведене, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 13.10.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 17.11.2025 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Одночасно сторонам роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду та повідомлення про судовий розгляд за місцем її реєстрації, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також позивачем на вказану адресу відповідача було надіслано позовну заяву. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалась. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 19.03.2019\~року між\~ПАТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~укладено угоду\~№С-615-007783-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. У відповідності до умов п.1 зазначеної угоди, Банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Online ID INS поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та ДКБО, та випускає Клієнту платіжну картку Master Card. У п.2 зазначеної Угоди визначено, що банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - п.2.1. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; - п.2.2. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 6 000,00 грн., та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буду повідомлено клієнта додатково; - п.2.3. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних. Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та ДКБО, в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua (п.3 договору). Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, а саме реальна річна процентна ставка складає 82,59%. Загальна вартість кредитної лінії складає 591,58 гривень за кожні 1000 грн. з 10 000 грн.; ознайомлений з умовами угоди, ДКБО, тарифами банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднено на інтернет сторінці банку (www.ideabank.ua), та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний; Доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків клієнта в порядку та на умовах, передбачених діючим ДКБО. Банк за дорученням клієнта здійснює договірне списання грошових коштів, у тому числі, за рахунок наданого кредиту в рамках Кредитної лінії, на користь страхових компаній (у разі укладення відповідних договорів страхування), з якими Клієнтом укладено, або у подальшому будуть укладено договори страхування за однією із програм, зазначених у діючих Тарифах; Клієнт розуміє відповідальність за надання недостовірної інформації і заявляє та гарантує, що уся інформація, відомості, документи, які повідомлені та надані ним банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності, кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю. Банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами банку і згоден з ними. Належний йому примірник оригіналу даної угоди вручено банком при підписанні даної угоди; умови даної угоди та ДКБО він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, послуги банку пов`язані з отриманням кредиту отримав у повному обсязі та задоволений погоджується з ними (п. 4 договору). Відповідно до згоди фізичної особи-суб`єкта кредитної історії від 19.03.2019, [PERSON] дає згоду ПАТ «Ідея Банк» на доступ до своєї кредитної історії, а також на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе (в т.ч. інформації, яка міститься в державних реєстрах та інших базах публічного користування), а також на перевірку особистих даних (встановлення фактів втрати паспорта особи, зміни прізвища тощо), в порядку, визначеному Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Даним підтверджує, що повідомлена Банком про те, що інформація для формування його кредитної історії буде передана Товариству з обмеженою відповідальністю «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд.11) та Приватному акціонерному товариству «Міжнародне Бюро кредитних історій» (місцезнаходження: 03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, офіс 306) та ТОВ «Українське бюро кредитних історій» (місцезнаходження: 01001, Україна, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д). 19.03.2019 [PERSON] підписала заяву № С-615-007783-19-980 на приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ\~КК 1\~від 03.04.2017. Відповідно до виписки АТ «Ідея Банк» по особовому рахунку [PERSON] за період з 21.03.2019 по 31.08.2020, [PERSON] проводились операції з погашення заборгованості, покупки. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року станом на 19.12.2023 року, загальна сума заборгованості становить 11\~389 грн 43 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом 4 453 грн 23 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 6\~936 грн 20 коп. 27.03.2019\~між АТ«Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~укладено Договір\~кредиту та\~страхування №Z06.00615.005078141, за умовами якого остання отримала кошти у розмірі 34\~000 грн. 00 коп. Згідно з п.п.1.3, 1.4, 1.6 Договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 21,99 % річних від залишкової суми кредиту. Строк кредитування 60 місяців. Пунктом 4 Паспорту споживчого кредиту, який є додатком №1 до Договору кредиту визначено, що реальна річна процентна ставка складає 101,88 %. Пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту, який є додатком №1 до Договору кредиту визначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,95 % щомісячно від початкової суми кредиту. Крім того, Паспортом споживчого кредиту, який є додатком №1 до Договору кредиту регламентовано порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування у АТ «Ідея Банк» та орієнтовну загальну вартість кредиту. Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу кредит у сумі 34\~000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності. Факт перерахування АТ «Ідея Банк» коштів відповідачу [PERSON] підтверджується ордерами-розпорядженнями №1 від та №2 від 27.03.2019. Однак, з моменту отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за користування кредитними коштами остання не виконала, в зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором № Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 в загальному розмірі 84\~690 грн. 62 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом 26\~740 грн. 17 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 20\~380 грн. 92 коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 37\~569 грн. 53 коп. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що ст.\~204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення 19.03.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] договорів № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року та №Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року, а також отримання відповідачем кредитних коштів у загальному розмірі 6\~000 грн. 00 коп. та 34\~000 грн 00 коп. на підставі вказаних вище договорів. У суду відсутні підстави вважати, що відповідачем оспорюються обставини укладення кредитних договорів № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року та №Z06.00615.005078141\~від 27.03.2019\~року між нею та АТ «Ідея Банк», а також факт отримання та використання кредитних коштів. Судом також встановлено, що 19.12.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» уклали договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору. Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував кошти на користь AT«Ідея Банк», що підтверджується платіжними інструкціями №45 від 20.12.2023 та №611 від 17.10.2023. Таким чином, ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT«Ідея Банк». Як вбачається із Реєстру боржників до Договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023, відбулося відступлення AT«Ідея Банк» (клієнтом) ТОВ«Оптіма Факторинг» (фактору) права вимоги за кредитними договорами № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року та №Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року, укладеними із [PERSON] , на загальну суму 96 080 грн 05 коп. Крім того, 22.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» уклали Договір факторингу №22/12-2023. Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору. Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував кошти на користь ТОВ«Оптіма Факторинг», що підтверджується платіжними інструкціями №376 від 26.12.2023. Таким чином, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Оптіма Факторинг». Як вбачається із Реєстру боржників до Договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023, відбулося відступлення ТОВ «Оптіма Факторинг» (клієнтом) ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (фактору) права вимоги за кредитними договорами № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року та №Z06.00615.005078141\~від 27.03.2019\~року укладеними із [PERSON] на загальну суму 96 080 грн 05 коп. Так, судом встановлено, що з моменту отримання кредиту відповідач [PERSON] допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно не здійснювала платежів, передбачених договорами та достатніх для погашення своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів, визначених договором. Статтею 516\~ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким, чином, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст.1082 ЦК України). Разом з тим, при умові, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі і таке виконання було б належним, відповідно до вимог ст.516 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15. Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором. Частиною першою статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, статтею 1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Всупереч умовам кредитних договорів відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Профіт Капітал», ні на рахунки AT «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг». На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитнимм договорами, який регулюється нормами Цивільного кодексу\~України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Як визначено ст.\~55\~Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилом частини першої статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно дочастин 1,2 статті 207 ЦК України (уредакції,чинній начас виникненняспірних правовідносин) правочин вважаєтьсятаким,що вчинений у письмовійформі,якщо йогозміст зафіксованийв одномуабо кількох документах (утому числіелектронних), у листах, телеграмах, якими обмінялисясторони, або надсилалисяними доінформаційно-телекомунікаційноїсистеми, що використовуєтьсясторонами.У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного абоіншого технічногозасобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 652\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049\~ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставказа кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.\~631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи договори № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 від 19.03.2019 року та Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року та договори факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023, №22/12-2023 від 22.12.2023 недійсними, розірваними чи припиненими не визнані. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.610 ЦК України. Відповідно до положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунків, які надано позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за договорами № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 та Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року 96 080 грн 05 коп, що складається з заборгованості за Договором № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 року, яка становить 11 389 грн 43 коп. та складається з заборгованості за основним боргом - 4\~453 грн 23 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 6 936 грн 20 коп. та за Договором № Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року - 84\~690 грн 62 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом - 26\~740 грн 17 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 20\~380 грн 92 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у розмірі 37\~569 грн 53 коп. Суд також зауважує, що Законом України «Про споживче\~кредитування» не забороняється встановлювати у договорі комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Отже, до вказаного вище кредитного договору правомірно включена умова щодо сплати коштів за обслуговування кредиту. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, відповідачем не спростовано ні розмір заборгованості, ні порядок нарахування певних платежів. Так, матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти у розмірі 6000 грн 00 коп. та 34 000 грн. 00 коп. надавалися і отримані відповідачем [PERSON] . При укладенні договору позичальник була ознайомлена з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір, [PERSON] усвідомлювала та підтвердила, що умови договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам, є розумними та справедливими. Установивши, що кредитні договори № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 та Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та була ознайомлена з сукупною вартістю кредиту. Крім того, суд звертає увагу, що діючи добросовісно, та виконуючи у строк зобов`язання, відповідач не мала би наслідком постійне збільшення процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту. До того ж, і на час розгляду цієї справи [PERSON] не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження повернення нею заборгованості за кредитними договорами № С-615-007783-19-980 від 19.03.2019 та № Z06.00615.005078141 від 27.03.2019 року. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним документом № 14415 від 17.07.2025. Тож, враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст.\~133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст.\~137\~ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 14 000 грн., підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року; додатковою угодою № 1/1 від 01 липня 2024року; актом № 1 прийому-передачі реєстру боржників від 16.05.2025 року; актом № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 24.07.2025 року. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandispimeniw ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»npoTH України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Судом вбачається, що заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у зменшеному розмірі 7000 грн 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved