Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Яковлев Д.С., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою 22.08.2025, в якій просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.08.2001 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №553. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 05.08.2001 сторони уклали шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції. Спільних дітей подружжя не має. Шлюбно-сімейні стосунки у сторін не склалися, що в кінцевому підсумку призвело до їх остаточного припинення з грудня 2023 року. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, стосунки не підтримують та не спілкуються. Зважаючи на вищенаведене, [PERSON] не вбачає сенсу у подальшому існуванні шлюбу із [PERSON] , що має формальний характер та підлягає офіційному розірванню. Доцільності у наданні строку на примирення не вбачає, оскільки, за глибоким переконанням [PERSON] , подальшого сенсу підтримувати стосунки вона не вбачає. Ухвалою суду від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони про свою участь в судовому засіданні не заявили, будучи повідомленими належним чином у встановленому законом порядку. Згідно з клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Яковлева Д.С., викладеним у прохальній частині позову, останній просив розгляд справи проводити за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 05.08.2001 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №553 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 05.08.2001). Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Кондаурова з 25.08.2020 перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради та має зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] (довідка від 25.08.2020 №1242-5000300542). [PERSON] також перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з 06.11.2020 та має зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] (довідка від 06.11.2020 №1242-5000322603). Як вказувала позивач, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені з грудня 2023 року, спільного господарства вони не ведуть, мешкають окремо. Не маючи наміру та бажання зберегти шлюб на майбутнє, позивач просить його розірвати. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності\~шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 пп. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у порядку ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через представника, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, тривалості припинення сторонами стосунків, відсутності у них спільних неповнолітніх дітей, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, обставин, які б свідчили про можливість збереження шлюбу на майбутнє не встановлено, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва\~про одруження серії [NUMBER] , виданого 05.08.2001 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає за доцільне залишити без змін з огляду на відсутність вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Інші процесуальні витрати у справі відсутні.

Outcome: approved