Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У лютому 2025 року до Київського районного суду м.\~Одеси з позов звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі також позивач, банк), поданим в його інтересах представником Ляром Дмитром Юрійовичем до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.02.2019 у розмірі 58\~321,86 грн, з яких: 49\~317,89 грн за тілом кредиту, 9\~003,97 грн за процентами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу встановлено кредитний ліміт на платіжну карту зі сплатою процентів за користування останнім у розмірі 40,8 % річних. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти в межах кредитного ліміту. Натомість відповідач зобов`язання належним чином не виконала, тіло кредиту та нараховані проценти не повернула, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м.\~Одеси від 23.05.2025 позов задоволено. 11.07.2025 до суду від представника відповідача Сікорської І.С. надійшла заява про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою суду від 25.09.2025 заочне рішення суду скасоване. Подальший розгляд справи здійснювався в спрощеному позовному провадженні. У відзиві на позов представник відповідача Сікорська І.С. зазначила, що з позовними вимоги не погоджується в повному обсязі. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не визначені кредитний ліміт та процентна ставка. Виписка за рахунком та розрахунок заборгованості не є належними доказами та не можуть підтверджувати виниклу заборгованість. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що виникла заборгованість узгоджена сторонами в додатковій угоді до кредитного договору. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. У судовому засіданні, 18.11.2025, представник позивача підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача просила розглянути справу за їх відсутності, у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 28.02.2019 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір в електронній формі шляхом підписання анкети-заяви та заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку, відповідно до яких визначено істотні умови договору, зокрема: строк на 12 місяців з можливістю пролонгації; процентна ставка - 40,8\~% річних. Для користування кредитними коштами відповідачу видано платіжну кредиту картку. Упродовж дії кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановлено кредитний ліміт) в узгодженому сторонами розмірі. Згідно з додатковою угодою до кредитного договору від 23.05.2024 сторони підтвердили умови договору, зокрема знижену процентну ставу в розмірі 12\~% річних та узгодили наявну суму заборгованості в розмірі 55\~624,66 грн, з яких 49\~317,89 грн за тілом кредиту, 6\~306,77 грн за процентами. Натомість у подальшому відповідач свої зобов`язання не виконала, тіло кредиту та нараховані проценти не повернула. Станом на 26.01.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 58\~321,86 грн, з яких: 49\~317,89 грн за тілом кредиту, 9\~003,97 грн за процентами, що підтверджується випискою по рахунку та долученим розрахунком заборгованості. Мотиви прийнятого рішення Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.\~1 ст.\~526 ЦК України).\~ Відповідно до\~ст.\~639 ЦК України,\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.\~ Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.\~12 Закону). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.\~6 ч. 1 ст.\~3 Закону) За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.\~1 ст.\~1054 ЦК України).\~ Відповідно до ч.\~2 ст.\~530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] , як такої, що порушила взяті на себе зобов`язання, виниклої заборгованості за кредитним договором. Суд уважає, що обставини, викладені позивачем у позові, підтверджені наданими доказами та відповідачем не спростовані. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України\~на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved