Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У червні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз», в якій позивач прохав: -визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» щодо неналежного розгляду заяв [PERSON] стосовно незаконних будівельних споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , побудованих на газопроводі. - визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» щодо невжиття відповідних заходів реагування з урахуванням вимог Закону України «Про звернення громадян». -зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» повторно розглянути заяви [PERSON] та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, та вимог Закону України «Про звернення громадян». В обґрунтування позову позивач зазначає, що він, як інвалід війни, учасник бойових дій, ветеран Національної поліції України, через Урядовий контактний центр подав ряд звернень до різних державних органів, зокрема до відповідача, щодо незаконних будівельних споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , які, на його думку, побудовані на газопроводі. Позивач вважає, що відповідач не вжив належних заходів реагування на його звернення, надавав формальні відписки, що суперечить вимогам Закону України «Про звернення громадян» та порушує статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08 серпня 2025 року. 07.08.2025 року позивач подав до суду додаткові пояснення та відповідь на відзив. 17.07.2025 року представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» подав відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на звернення позивача було надано вичерпні відповіді у встановлені законом строки. Відповідач зазначив, що проведено перевірку зазначених у зверненнях обставин, за результатами якої встановлено, що будівельні споруди за адресою [ADDRESS] , не розташовані на газопроводі та не створюють загрози його експлуатації. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 27 серпня 2025 року підготовче судове засідання закрито. У судове засідання позивач не з`явився, надав 08.07.2025 року та 07.08.2025 року заяви про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» прохав розглядати справу у його відсутності. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Порядок розгляду звернень громадян регулюється Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» встановлено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій щодо розгляду звернень, зокрема об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Судом встановлено, що на звернення позивача від 13 червня 2025 року відповідачем надано відповідь від 18 червня 2025 року № 12/07914/1/18723, в якій повідомлено, що працівниками АТ «Оператор ГРМ «Полтавагаз» було проведено виїзд на місце та перевірку обставин, викладених у зверненні. За результатами перевірки встановлено, що будівельні споруди за адресою [ADDRESS] , знаходяться на відстані понад 2 метри від газопроводу та не порушують охоронну зону газопроводу відповідно до ДБН В.2.5-20-2018 «Газопостачання». Крім того, відповідачем надано лист від 26 червня 2025 року № 12/08335/19725, в якому також повідомлено про результати перевірки та роз`яснено позивачу, що розгляд питань щодо законності будівництва об`єктів нерухомості не належить до компетенції АТ «Оператор ГРМ «Полтавагаз» та має вирішуватися відповідними органами місцевого самоврядування та органами державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином, суд вважає, що відповідач виконав свій обов`язок щодо розгляду звернення позивача, надав відповідь у встановлений законом строк, провів перевірку викладених у зверненні обставин та повідомив позивача про результати цієї перевірки. Незгода позивача із змістом наданих відповідей не свідчить про порушення його прав з боку відповідача та не є підставою для визнання бездіяльності відповідача протиправною. Слід зазначити, що відповідач не є органом, до компетенції якого належить розгляд питань щодо законності будівництва об`єктів нерухомості, винесення розпоряджень про їх знесення чи проведення заходів реагування до осіб, які здійснили таке будівництво. Відповідач є оператором системи газопостачання та може надати висновок лише щодо дотримання вимог охоронних зон газопроводів, що і було зроблено. Питання щодо законності будівництва, виявлення самочинного будівництва та прийняття рішень щодо таких об`єктів належить до компетенції органів місцевого самоврядування, органів державного архітектурно-будівельного контролю та інспекції, що здійснюють державний нагляд (контроль) у відповідних сферах. Посилання позивача на порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачу не було відмовлено у праві на ефективний засіб юридичного захисту. Позивач мав та має можливість звернутися до відповідних компетентних органів з питань, що його цікавлять, а також до суду із позовом до належного відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки відповідач належним чином виконав свої обов`язки щодо розгляду звернень позивача відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», надав відповіді у встановлені строки, провів перевірку викладених обставин у межах своєї компетенції. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а позовні вимоги залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат не вбачається.

Outcome: dismissed