Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»), в інтересах якого діє Пархомчук С.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9230 грн. В обґрунтування заявленого позову зазначено, що 05 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] уклали кредитний договір №2103979 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 3000 грн. на строк 30 днів, на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,90% (стандартна процентна ставка) в день та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 13 січня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 9230 грн., з яких: 3000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 6230 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до відповідача. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 09 травня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»», який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається, що розгляд справи просив проводити без їх участі та не заперечував проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 липня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №2103979 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора «H578» . Відповідно до довідки про ідентифікацію, що видана ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» клієнт [PERSON] ідентифікована товариством, одноразовий ідентифікатор Н578 був надісланий 05.07.2021 року на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідачка зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також здійснити всі платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строки та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Згідно Договору ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачці грошові кошти у розмірі 3000 грн. строком на 30 днів, у безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів кредитором зі свого поточного рахунку на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яка нею вказана. При цьому, сторони погодили, що за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного у п.1.3 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 Договору та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація, відповідно до п.4.2 Договору; знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується якщо клієнт у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості. Згідно з п.2.4. договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. За умовами п.4.2.2 договору сторони домовились, що клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів. За користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 договору; при застосуванні автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті (п.4.2.3 договору). Згідно п.4.2.4 договору, у випадку автопролонгації товариство не пізніше 4-го календарного дня після закінчення або продовження строку кредитування надсилає електронний лист - повідомлення на електронну адресу клієнта та/або СМС - повідомлення на номер телефону, вказані в розділі 10 цього договору, інформуючи клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом. Зазначена інформація відображається також в особистому кабінеті. Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п.4.2.5 договору). Підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщенні на вебсайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил (п.10.9 договору). Відповідно до інформаційної довідки №20396-0403 від 04 березня 2024 року, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення», через платіжний сервіс «іPay.ua» 05.07.2021 року о 13:46:06 було успішно проведено транзакцію на суму 3000 грн. на карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі «іPay.ua» - 96338836. 24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до відповідача Відповідно до Реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором кредиту №2103979 в сумі 9230 грн., з яких 3000 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6230 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Згідно виписки по особовому рахунку за кредитним договором №2103979 від 05.07.2021 року станом на 10.01.2025 заборгованість становить 9230 грн. 13 січня 2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 9230 грн. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] новий кредитор не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається зі змісту кредитного договору №2103979 від 05.07.2021 року, цей договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону із зазначенням адреси проживання відповідачки, її паспортних даних, РНОКПП. Крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства. При укладанні кредитного договору відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. [PERSON] була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконала грошового зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду. Крім того, відповідачкою [PERSON] кредитний договір не оспорювався. Враховуючи факт підписання відповідачкою [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н578», суд вважає, що укладення кредитного договору №2103979 від 05 липня 2021 року відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредиту в розмірі 3000 грн. на банківську картку № [NUMBER] . При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 3000 грн. підтверджується повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» за №20396-0403 від 04 березня 2024 року, згідно якого було перераховано кошти на платіжну картку клієнта, а саме: 05 липня 2021 року 13:46:06 на суму 3000 грн., маска карти № [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.uа - 96338836, призначення платежу: зарахування 3000 грн. на карту [NUMBER] . За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані позивачем договір факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року, Реєстр боржників, який є додатком до цього договору, платіжні інструкції про перерахунок грошових коштів за договором факторингу, свідчать про те, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2103979 від 05.07. 2021 року. Отже, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором кредиту перед новим кредитором ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Відповідачкою не спростовано того, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в силу укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року набуло право вимоги за кредитним договором №2103979 від 05.07. 2021 року в сумі 9230 грн., з яких 3000 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6230 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів погашення заборгованості відповідачкою суду не надано, а відтак суд вважає доведеною наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Кредитні кошти [PERSON] не повернула кредитодавцю. Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець здійснив нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування, включаючи період автопролонгації. За таких обставин, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути 9230 грн. заборгованості за договором кредиту №2103979 від 05.07.2021 року, з яких: 3000 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6230 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №35713 від 25 лютого 2025 року.

Outcome: approved