Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачки про визнання його батьком відносно малолітньої дитини [PERSON] , який народився [INFO] , та внесення змін до актового запису про народження вказаної дитини щодо зміни прізвища вказаної дитини, посилаючись на те, що позивач та [PERSON] з 2007 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу та у них народився син [PERSON] . 30 квітня 2025 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. [PERSON] померла [INFO] , а дитину [PERSON] було влаштовано у родину позивача, у якій він проживав з дитинства. Для доведення свого батьківства відносно вказаної дитини позивач самостійно звернувся до експертної установи та разом з дитиною здали зразки біологічного матеріалу для дослідження. Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49592 від 25 серпня 2025 року встановлено, що ймовірність батьківства позивача відносно дитини [PERSON] складає 99,999999 %. Позивач визнає себе батьком вказаної дитини, тому необхідно визнати за ним батьківство для внесення достовірних даних до актового запису про народження дитини, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, але до суду від представника позивача надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представниці третіх осіб у судове засідання не з`явились, але до суду від них надійшли заяви, в яких просили суд про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з визнанням батьківства, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 77, малолітня дитина [PERSON] , народився [INFO] , його матір`ю зазначено [PERSON] та батьком зазначено [PERSON] , якого записано батьком дитини відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 СК України № 00010588826, від 06 червня 2012 року (а. с. 9, 10). Між [PERSON] (а. с. 6-7, 8), позивачем у справі та [PERSON] 30 квітня 2025 року зареєстровано шлюб, про що було складено відповідний актовий запис за № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 квітня 2025 року (а. с. 11). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 липня 2025 року (а. с. 12). Наказом Служби у справах дітей Арцизької міської ради від 20 серпня 2025 року № 55 малолітню дитину [PERSON] було тимчасово влаштовано у родину [PERSON] , позивача у справі, оскільки дитина з народження проживає у родині позивача (а. с. 13). Батьківство [PERSON] , позивача у справі, щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджується висновком № 49592 від 25 серпня 2025 року молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду, згідно з яким ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (а. с. 65-74). Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 51 Конституції України, частиною 2, частиною статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із частиною 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що на час народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , між [PERSON] , позивачем у справі та [PERSON] , яка померла [INFO] не було зареєстровано шлюбу, тому запис про батька вказаної дитини у Книзі реєстрації народжень був здійснений за прізвищем його матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до положень статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений також батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із позовом про визнання батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для визнання батьківства. Підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «…доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved