Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) на його користь 90000,00 грн як відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, для відновлення морального та фізичного стану позивача, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до вироку Автозаводського районного суду міста Кременчука від 08 червня 2023 року встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, а саме 05 лютого 2023 року у період часу з 19 год 00 хв по 19 год 30 хв біля гаражів гаражного кооперативу «Московський», що знаходиться на вул. В.\~Пугачова у м. Кременчуці Полтавської область, між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих під час суперечки неприязних відносин виникла сварка, під час якої [PERSON] наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак в ділянку лівого вуха, тим самим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 146 від 07 лютого 2023 року у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лівої вушної раковини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок наведеного, за доводами позивача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав унаслідок удару у ділянку вуха, у зав`язку з чим він отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. При цьому, хоча зазначені тілесні ушкодження за висновком судового експерта визнано легкими, проте їх лікування потребувало оперативного втручання, зокрема, накладення швів для припинення кровотечі та загоєння рани. Зовнішній вигляд отриманих ран та характер їх лікування надає можливість оцінити ступінь фізичного болю, який зазнав позивач під час вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Також позивач зазначає, що наведеним кримінальним проступком, а саме протиправними агресивними діями відповідача, направленими саме проти позивача, який таких дій не провокував, йому завдано душевних страждань. Окрім того, позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних суспільно-небезпечних дій відповідача йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін у його житті, а саме: з`явилися щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події; страх, що нанесена травма знаходилася поруч із сонною артерією, що могло б призвести до більш трагічних наслідків; негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; тимчасова відірваність від активного соціального життя; знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. При цьому позивач звертає увагу, що хоча у вироку суду зазначено про визнання [PERSON] своєї вини, на стадії досудового розслідування цього кримінального провадження він всіляко намагався уникнути відповідальності. Так, у своєму поясненні безпосередньо після вчиненого останній пояснив, що він просто проходив біля гаража [PERSON] , який через ожеледицю підсковзнувся і сам впав, внаслідок чого і отримав тілесні ушкодження, однак після повідомлення про підозру він взагалі відмовився надавати будь-які пояснення. Також з висновку службового розслідування від 25 квітня 2023 року, затвердженого т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області Сергієм Рекуном, вбачається, що на місці події, куди прибув за викликом слідчий, останній виявив там [PERSON] з його дружиною та двома синами, а також двох чоловіків з ознаками алкогольного сп`яніння. З наведеного позивач робить висновок про те, що під час вчинення кримінального правопорушення відповідач прийшов до гаража позивача з іншим чоловіком, який тілесних ушкоджень не наносив, але приймав участь у наведених вище протиправних діях. При цьому відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, а позивач та члени його родини всіляко намагалися уникнути контактів з нападниками, поводили себе спокійно, на агресію відповідали чемно, просили їх піти додому, але нападники на прохання не реагували. Ураховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, останній вважає, що стягнення з відповідача на його користь як відшкодування моральної шкоди 90000,00 грн справедливою компенсацією. Ухвалою від 30 червня 2025 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив підготовче засідання у справі, яке ухвалою від 17 вересня 2025 року закрив та призначив справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, його представник надав суду заяву, у якій позов підтримав та просив розглядати справу без його та позивача участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причини неявки суду не повідомив; правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу \~ (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування шкоди за правилами статті 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: а) протиправність діяння її заподіювача; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Згідно з частиною першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 279/1834/22). За своєю суттю зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні висновки наведено в постанові Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 285/3662/23. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20). Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у частинах першій, другій статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування \~\~є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані \~\~\~з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд установив, що вироком від 08 червня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука визнав винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, та призначив йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. При цьому суд встановив, що 05 лютого 2023 року у період часу з 19 год 00 хв по 19 год 30 хв біля гаражів гаражного кооперативу «Московський», що знаходиться на вул. В.\~Пугачова у м. Кременчуці Полтавської область, між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих під час суперечки неприязних відносин виникла сварка, під час якої у [PERSON] виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , з метою реалізації свого протиправного умислу [PERSON] наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак в ділянку лівого вуха тим самим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 146 від 07 лютого 2023 року у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лівої вушної раковини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Так, за висновком експерта №\~146 у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лівої вушної раковини які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синця в ділянці лівого колінного суглобу. До матеріалів позовної заяви позивач також додав: фото із зображенням пошкодженої вушної раковини та результати оперативного втручання, а саме накладені шви; компакт-диск із відеозаписом процесу вчинення кримінального правопорушення щодо нього; пояснення відповідача, надані в межах досудового розслідування кримінального правопорушення; протокол допиту підозрюваного; висновок службового розслідування. Позивачем відшкодування моральної шкоди визначено у сумі 90000,00 грн. В обґрунтування такої вимоги він посилається на фізичний біль та страждання, яких він зазнав унаслідок удару у ділянку вуха, у зв`язку з чим він отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також завдані йому у зв`язку з цим душевні страждання та немайнові втрати, спричинені моральними та фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін у його житті, а саме: з`явилися щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події; страх, що нанесена травма знаходилася поруч із сонною артерією, що могло б призвести до більш трагічних наслідків; негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; тимчасова відірваність від активного соціального життя; знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. Ураховуючи безспірний факт фізичних страждань (больових відчуттів) внаслідок травмування, складність та тривалість лікування, пов`язані з цим негативні зміни у житті позивача, суд визнає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення відшкодування моральної шкоди. За відсутності об`єктивних критеріїв оцінки дійсної моральної шкоди, суд вважає за необхідне визначити розмір її відшкодування з урахуванням розумності і справедливості, балансу прав та інтересів позивача і відповідача. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Суд бере до уваги, що шкода позивачу завдана внаслідок протиправних умисних дій відповідача. Характер тілесних ушкоджень, яких зазнав позивач, складність та тривалість лікування, пов`язані з цим емоційні переживання та негативні зміни у його житті також є обставинами, які суд враховує при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. З урахуванням встановленої сукупності обставин, суд дійшов висновку, що сума 50000,00 грн є справедливою компенсацією порушених немайнових прав позивача, що підлягає стягненню на його користь з відповідача. Відшкодування моральної шкоди в такому розмірі буде співмірним із спричиненою позивачу моральною шкодою та не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. Звертаючись до суду, позивач на підтвердження понесення витрат у сумі 3000,00 грн на правову допомогу долучив до позовної заяви: договір про надання правової допомоги №\~70/23 від 04 жовтня 2023 року; платіжну інструкцію від 05 жовтня 2023 року про перерахування [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] 3000,00 грн за надані юридичні послуги за договором №\~70/23 від 04 жовтня 2023 року; детальний опис наданих послуг; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1666,50 грн.

Outcome: partial