Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивачка в особі представника адвоката Олійника О.А. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28 грудня 2022 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 2125. В обґрунтування позову зазначено, що 28 грудня 2022 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом шлюбні відносини позивачки та відповідача погіршились, підтримувати сімейні стосунки вкрай важко, у сторін зникло взаєморозуміння і взаємоповага, має місце розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені, шлюб вичерпав себе. Позивачка вважає збереження сім`ї неможливим, між подружжям втрачено фізичні та духовні зв`язки, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2025 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 04.09.2025 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про перехід розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зі спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28 грудня 2022 року уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 2125 (а.с.10). Від шлюбі сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, як зазначила позивачка збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved