Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Вказує на те, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 19.07.2018 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дітей:\~\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Причиною звернення до суду стала та обставина, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей та не відповідає розміру аліментів для дітей відповідного віку, оскільки діти підросли і витрати на їх утримання значно зросли. Крім того, позивачка вказує, що матеріальне становище відповідача істотно покращилося в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення по місцю проживання. Крім того, вказує, що він займається підприємницькою діяльністю і має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Саме тому позивачка звернулася до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Любарського районного суду від 08.10.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами, двічі надсилалися відповідачу на адресу його реєстрації в Україні, однак поверталася на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, з урахуванням правової позиції висловленої у постанові Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.12.2023 року у справі №591/4832/22, суд вважає за можливе проводити розгляд справи. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Таким чином, у визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. Згідно копії рішення Любарського районного суду Житомирської області від 19.07.2018, на [PERSON] покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (а.с.15-16). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також те, що як зазначає позивачка у позовній заяві, відповідач є фізично здоровим, працездатним, займається підприємницькою діяльністю і має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж було визначено судом у 2018 році, що не спростовано відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved