Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

01.08.2025 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позов обґрунтовуючи тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2022 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 4500 грн., починаючи з 30.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн.,\~починаючи з 30.12.2021 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Відповідач рішення суду не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по виплаті аліментів за період з 01.04.2022 року по 14.05.2024 року в розмірі 28002,32 грн. Просила суд, стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на її утримання до досягнення трирічного віку сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 28002,32 грн. по виконавчому провадженню № 68881563. Ухвалою суду від 04.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач не надав до суду відзиву на позов. 24.11.2025 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, встановлені рішенням суду обставини у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2022 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 4500 грн., починаючи з 30.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн.,\~починаючи з 30.12.2021 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . На виконання вказаного рішення позивачем отримано виконавчий лист №552/7422/21, виданий 17.02.2022 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 2000 грн.,\~починаючи з 30.12.2021 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Постановою державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Донцовою А.Ю., відкрито виконавче провадження №68881563 з виконання вказаного виконавчого листа. Згідно з розрахунком заборгованості, виконаним державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість по сплаті аліментів за вказаним виконавчим листом за період з 01.04.2022 по 14.05.2024 року складає 28002,32 грн. З розрахунку також вбачається, що [PERSON] не внесено жодного платежу по сплаті аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. На час ухвалення цього рішення, суду не надано відомостей про оспорювання стягувачем або боржником вказаного розрахунку заборгованості. Відповідно до ч.1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18): \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Правовою позицією Верховної Суду України, викладеній у справі\~\~ № 6-1477цс15\~ роз`яснено, що:\~ «Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. \~ \~ \~ \~ З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. \~ \~ \~ \~ При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, розмір неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 01.04.2022 року по 14.05.2024 року становить 28002,32 грн. В той час, згідно\~ст. 196 СК України, стягненню підлягає розмір неустойки (пені), який становить не більше 100 відсотків заборгованості, тому, у даному випадку, суд вважає обгрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача розміру пені, який дорівнює сумі заборгованості зі сплати аліментів з 01.04.2022 року по 14.05.2024 року, а саме в розмірі 28002,32 грн. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена\~ст. 196 Сімейного кодексу\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дружину, [PERSON] , до досягнення їхньою спільною дитиною, трирічного віку, а саме з 30.12.2021 року по 14.05.2024 у розмірі 2000 грн. щомісячно, на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2022 року, проте свої зобов`язання належним чином не виконував. З позовами про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам, про розстрочення/відстрочення сплати заборгованості по аліментам, згідно вимог\~ст. 197 СК України, відповідач до суду не звертався. Згідно із розрахунком заборгованості, виконаним державним виконавцем, за період з 01.04.2022 року по 14.05.2024 року відповідачем не внесено жодного платежу на сплату аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] , по сплаті аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку виникла внаслідок його вини і неналежного виконання ним своїх обов"язків, покладених на нього судовими рішеннями. Відповідно до ст.ст.\~12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. За змістом ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.2\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, тому у порядку\~ст. 141 ЦПК України\~суму судового збору необхідно стягнути із відповідача в дохід держави у розмірі 1211.20 грн.

Outcome: approved