Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-20 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі б/н від 01.07.2013, укладений між [PERSON] (заміненою стороною згідно з додатковою угодою від 02.05.2023 до цього договору) та ВСК «Злагода», щодо передачі в оренду ВСК «злагода» земельної ділянки кадастровий номер 5324081400:00:040:0010 загальною площею 4,9769 га, що розташована на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, який зареєстрований 23.09.2014, а також стягнути з відповідача: -заборгованість за договором оренди землі від 01.07.2013 за 2024 рік в сумі 26455,78 грн; -штрафні санкції за неналежне виконання умов договору оренди землі від 01.07.2013 за 2024 рік: пеню у розмірі 18968,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 1654,01 грн, а всього 20622,80 грн; -штрафні санкції за неналежне виконання умов договору оренди землі від 01.07.2013 за 2023 рік, а саме пеню у розмірі 47064,83 грн, інфляційні втрати у розмірі 5021,62 грн, а всього 52086,45 грн. - В обґрунтування позову зазначала, що 01.07.2013 між батьком позивача та ВСК «Злагода» укладено договір оренди землі № б/н, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Полтавського району. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,9769 га кадастровий номер 5324081400:00:040:0010. Зазначала, що [INFO] її батько [PERSON] помер, після смерті якого вона [INFO] як спадкоємець за законом прийняла спадщину, що складається із земельної ділянки загальною площею 4,9769 га кадастровий номер 5324081400:00:040:0010. 02.05.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно з якою сторони вирішили внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 01.07.2013, а саме: в пункт 1 «Змінити сторону у Договорі оренди землі від 01.07.2023 із [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом N? 112/2022\~від 17.04.2023\~року.До п. 8 Розділу 2 «Даною додатковою угодою Договір продовжено до 31.12.2027\~року. Пункт 9 Розділу 3 Договору викладено в наступній редакції: «За користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 15 % виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 4,9769 га з урахуванням коефіцієнту індексації та коефіцієнту грошової оцінки станом на 01.01.2022 становить176 371,89 грн., а саме 26 455,78 грн». Вказувала, що відповідач в порушення вимог пункту 11 договору не виплатив їй своєчасно(до 30.12.2023) орендну плату за 2023 рік, а здійснив виплату лише у серпні 2025, а також не виплатив до 30.12.2024 належну їй оренду плату взагалі. Відтак, вважає, що прострочення виплати за 2023 рік становить 593 дні, пеня за цей період становить 47064,83 грн та сума інфляційних втрат становить 5021,62 грн, а також строк прострочення виплати орендної плати за 2024 рік складає 239 днів, сума пені становить 18968,73грн та сума інфляційних втрат становить 1654,01 грн. Стверджує, що ВСК «Злагода» допустило істотне систематичне порушення умов договору оренди землі, що тягне за собою право орендодавця розірвати договір оренди землі в односторонньому порядку. У відзиві ВСК «Злагода», посилаючись на відсутність порушень прав позивача як орендодавця, просив в задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з [PERSON] витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, у розмірі 12000 грн. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на підстави, викладені в письмових поясненнях. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.07.2013 між [PERSON] та ВСК «Злагода» укладено договір оренди землі № б/н, який зареєстрований державним реєстратором Полтавського районного управління юстиції 23.09.2014 номер запису про інше речове право: 7097427 (а.с. 22-24). Відповідно до п.п. 1-2 договору орендодавець надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Полтавського району. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,9769 га кадастровий номер: 5324081400:00:040:0010, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно з пунктом 8 договору договір укладено на 5 років. За користування земельною ділянкою. Орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 5 відсотків від середнього розміру 5,39 га земельної частки (паю), що числиться по Кіровській сільській раді (п.9 Договору). Відповідно до пункту 11 договору орендна плата сплачується грошима до 30 числа останнього звітного в році місяця. Згідно з пунктом 14 договору у разі не виплати орендної плати у строки, визначені Договором, сплачується пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. Також, підпунктом 2 пункту 28 договору сторони визначили, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, визначену в договору. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п. 38 Договору). 15.09.2017 року між [PERSON] та ВСК «Злагода» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки згідно з якою сторони вирішили внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 01.07.2013 року, а саме пункт 8 договору викладено в наступній редакції: «Даною додатковою угодою договір продовжено до 15 серпня 2027 року». Також пункт 9 договору викладено в наступній редакції: «За користування земельною білянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 8 (вісім) відсотків від середнього розміру 5,39 га земельної частки (паю), що числиться по Кіровській сільській раді, виходячи з нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнту індексації 4,7964 та коефіцієнту грошової оцінки 1,756, станом на 01.01.2017 року становить 173265,54 грн., а саме 13861,24 грн.». Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що інші умови договору до яких не внесені зміни, зберігають чинність. 01.07.2019 року між батьком позивача [PERSON] та виробничим сільськогосподарським кооперативом «ЗЛАГОДА» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки згідно з якою сторони вирішили внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 01.07.2013 року, а саме пункт 9 договору викладено в наступній редакції: «За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 10 (десять) відсотків від середнього розміру 5,39 га земельної частки (паю), що числиться на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, виходячи з нормативної грошової оцінки землі 3 урахуванням коефіцієнту індексації 4,7964 та коефіцієнту грошової оцінки 1,756, станом на 01.01.2017 року становить 173265,54 грн., а саме 17326, 55 грн». [INFO] батько позивача [PERSON] помер, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми). 17 квітня 2023 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Н.Г. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька; спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 4,9769 га кадастровий номер: 5324081400:00:040:0010, що розташована на території на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. 02.05.2023 між [PERSON] та виробничим сільськогосподарським кооперативом «ЗЛАГОДА» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки згідно з якою сторони вирішили внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 01.07.2013 року, а саме: в пункт 1 «Змінити сторону у Договорі оренди землі від 01.07.2023 із [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом N? 112/2022 від 17.04.2023 року. До п. 8 розділу 2 « Даною додатковою угодою договір продовжено до 31.12.2027 року. пункт 9 розділу 3 договору викладено в наступній редакції: «За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 15 % виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 4,9769 га 3 урахуванням коефіцієнту індексації та коефіцієнту грошової оцінки станом на 01.01.2022 становить 176 371,89 грн., а саме 26 455, 78 грн». Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує таке. Статтею 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця, а ст. 791 цього Кодексу передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким чином позивач у зв`язку з оформленням права власності на вказані земельні ділянки набула права орендаря за укладеними з померлим [PERSON] договором оренди. Згідно положень ст. ст. 21,22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно достатті 15 Закону України «Про оренду землі»істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей 21,22 Закону України «Про оренду землі»визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За нормами\~ст. 24 Закону України "Про оренду землі"орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов`язаний, зокрема , передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Так, положеннями 11 договору оренди землі від 01 липня 2013 року встановлено, що орендна плата сплачується грошима до 30 числа останнього звітного місяця. Як вбачається з матеріалів справи, орендодавець свої зобов`язання відповідно до договору виконала, земельну ділянку в користування кооперативу надала, орендар протягом 2023-2024 року земельною ділянкою користувався, однак при настанні строку виконання зобов`язання по сплаті обумовленої в договорі суми орендної плати вчасно не сплатив, відтак вбачається виникнення прострочення виконання орендарем зобов`язання по оплаті орендної плати, що свідчить про систематичне порушення прав орендодавця. Відносно доводів представника відповідача щодо відсутності порушень умов договору в редакції від 02.05.2023 (додаткова угода) у частині строку виплати орендної плати, суд зазначає таке. На відміну від основного договору, який має всі істотні умови договору, додаткова угода\~є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору, такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського судуу постанові від 31 травня 2021 № 917/ 265/18. Оскільки вищенаведена додаткова угода стосується лише зміни орендодавця, строку дії договору, розміру орендної плати, зміни її розміру та права відмови від поновлення договору, інші умови договору, до яких не внесені зміни всіма додатковими угодами, що набули чинності, зберігають свою дійсність. Стосовно розірвання договору оренди суд зазначає таке. Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1ст. 407 ЦК України). Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата. Відповідно до ч. 2ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За правилами ч. 1ст. 2 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Як визначено у ст.15 Закону №161-XIV, однією з істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] просила розірвати вищевказаний договір оренди землі, укладений між нею та відповідачем, обґрунтовуючи тим, що ВСК «Злагода» неодноразово порушував умови договору оренди землі, а саме систематично не сплачував орендну плату в повному обсязі за 2023 та 2024 роки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З виписки з карткового рахунку [PERSON] вбачається, що позивач 28.08.2024 отримала оренду плату за 2023 рік у розмірі 20320,95 грн. (а.с. 41). Як зазначив представник відповідача, за 2024 рік орендна плата нарахована, що підтверджується відомостями товариства про нарахування паїв за 2024 рік у розмірі 26455,78 грн (а.с. 53), а з врахуванням обов`язкових платежів 20370,95 грн. Разом з тим, за твердженнями позивача, викладеними у відповіді на відзив, ВСК «Злагода» після відкриття провадження виконав умови договору оренди землі та виплатив орендну плату за 2024 рік, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.09.2025 № 732. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення п. 11 договору від 01.07.2013, несвоєчасно сплачено орендну плату позивачу за користування земельною ділянкою за 2023 рік та за 2024 рік станом на день розгляду справи. Відповідно дост.21Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У пункті «д» частини першоїстатті 141ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно з частиною 3ст. 31 Закону України «Про оренду землі`договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 звернула увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші). Верховний Суд у постанові від 10.09.2021 року у справі № 650/628/19 (провадження № 61-21777св19) вказав, що згідно зі статтями13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлені обставини справи із нормами закону, який їх регулює, а також судову практику Верховного Суду, висновки щодо застосування відповідних норм права якого, викладені в постановах, згідно ч. 4ст. 263 ЦПК України, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав систематичного невиконання відповідачем істотної умови цього договору щодо своєчасного внесення орендної плати. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів (принцип диспозитивності). Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 81 ЦПК України). Водночас переконливих доказів на спростування доводів позивача щодо несвоєчасної виплати орендної плати за 2023 - 2024 роки відповідач суду не надав. \~ \~ \~ \~Щодо стягнення з відповідача пені та інфляційних втрат за прострочення виконання зобовязання. \~ \~ \~ \~Так, позивачем заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат за невчасну виплату орендної плати за 2023 рік у розмірі 1654,01 грн та за 2024 рік у розмірі 5021,62 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасною виплатою орендної плати за 2023 рік у розмірі 1654,01 грн та за 2024 рік у розмірі 5021,62 грн. У частині стягнення пені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Пунктом 14 укладеного договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. За розрахунком позивача пеня за несплату орендної плати в грошовій формі за договором оренди за 2023 рік становить 47064,83 грн, за 2024 рік - 18968,73 грн. Разом з тим, представником відповідача у відзиві до позовної заяви було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вказаної вимоги. Відтак, суд вважає, що заява представника відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності є обґрунтованими з огляду на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Позовна давність до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені) встановлюється тривалістю у один рік (ст.258 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня за 2024 рік у розмірі 18968,73грн. У задоволенні вимог про стягнення пені за 2023 рік у розмірі 47064,83 грн слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Заперечуючи проти позовних вимог у цілому, представник відповідача також посилався на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та зазначав, що суд, застосовуючи принцип розумності та співмірності, повинен з`ясувати питання можливості зменшення розміру неустойки у разі, коли вона вочевидь перевищує розмір заборгованості. Відтак, враховуючи те, що судом вже застосовано наслідки спливу спеціального строку позовної давності та, відповідно, зменшено суму заборгованості по пені з 66033,60 грн до 18968,73 грн, а заборгованість по сплаті орендної плати на момент пред`явлення позову складала 26455,78 грн, суд не вбачає підстав для зменшення пені, що підлягає стягненню. Питання по судових витратах суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Вбачається, що згідно з розрахунком витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката від 10.08.2025 в рамках підготовки цивільного позову про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості включено: первинна консультація з клієнтом, ознайомлення з матеріалами 500 грн, підготовка позовної заяви 3000 грн, підготовка відповіді на відзив -1500 грн (а.с. 74). \~ \~ \~ \~Оплата витрат позивача на правничу допомогу підтверджується квитанцією№6 від 09.10.2025 в сумі 5000 грн (а.с. 75). \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене та те, що позовні вимоги задоволені на 52,53%, суд приходить до висновку про стягнення з ВСК «Злагода» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 2626,50 грн та сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1272,48 грн.

Outcome: partial