Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28.10.2025, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] : майнову шкоду у розмірі 21200,00 грн, моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., витрати, пов`язані з розробкою кошторису по відновлювальному ремонту у розмірі 2500,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3379,25 грн. Представник позивачки подала заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідачки судових витрат, сплачених за надання правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн. Заява мотивована тим, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28.10.2025, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] : майнову шкоду у розмірі 21200,00 грн, моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., витрати, пов`язані з розробкою кошторису по відновлювальному ремонту у розмірі 2500,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3379,25 грн. 15 липня 2025 року між позивачкою та її представником укладено Договір про надання правової допомоги №23-ц-2025. 15 липня 2025 року між позивачкою та її представником була укладена Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги №23-ц-2025, згідно якої позивачка оплатила послуги за надання правової допомоги (гонорар) у розмірі 8 000 грн. Заявниця просить стягнути з відповідачки на користь позиваки 8000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. Заявниця в судове засідання не з"явилася, в заяві просить заяву розглядати у її відсутності та у відсутності позивачки. Відповідачка та третя особа в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені. Дослідивши заяву, додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 457/1113/25, провадження № 2/457/282/25, суд приходить до наступного висновку. Згідно з п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28.10.2025, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] : майнову шкоду у розмірі 21200,00 грн, моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., витрати, пов`язані з розробкою кошторису по відновлювальному ремонту у розмірі 2500,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3379,25 грн. 15 липня 2025 року між позивачкою та її представником укладено договір про надання правової допомоги №23-ц-2025. 15 липня 2025 року між позивачкою та її представником була укладена додаткова угода до договору про надання правової допомоги №23-ц-2025, згідно якої позивачка оплатила послуги за надання правової допомоги (гонорар) у розмірі 8 000 грн. На підтвердження понесених витрат за надання правової допомоги заявниця надала: договір про надання правової допомоги №23-ц-2025, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №23-ц-2025, акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.10.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Верховний Суд у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 сформував наступний висновок: "...витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України)...». Отже, судом встановлено та належними доказами підтверджено, що сума судових витрат, які понесла позивачка складає 8000, 00 грн. Суд дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, враховуючи усі обставини спірних правовідносин у сукупності, а також часткове задоволення позову (93%), тому приходить до висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є обгрунтованою, підтвердженою належними доказами, а тому підлягає до часткового задоволення у розмірі 93% від 8000,00 грн, що становить 7440,00 грн.

Outcome: partial