Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

21 жовтня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Арбузинського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В позові зазначено, що 31 травня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою було укладено Договір про споживчий кредит № 100077951, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит, у розмірі 5000 грн. 24 вересня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до [PERSON] . Оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання щодо повернення коштів, то станом на дату звернення до суду виникла заборгованість, у розмірі 35351,67 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованість за кредитним договором № 100077951 від 31 травня 2024 року, в розмірі 35351,67 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір, у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 8000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 31 травня 2024 року, у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №100077951, за яким первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 5000,00 грн., строком на 345 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом, в розмірі 511% річних від фактичної заборгованості за кредитом та сплатою комісії за надання кредиту, в розмірі 1150,00 грн. (а.с.6-12). Крім цього, того ж дня відповідачкою було підписано заяву на отримання кредиту №100077951, де сторонами детально визначено умови кредитування, зазначені в договорі (а.с.12 зворот -13). Вказаний договір та заяву на отримання кредиту було підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором 732825 у день укладення договору (а.с.13 зворот-14). За умовами п.4.1. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту або сплати процентів за його користування або комісії, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитора штраф, у розмірі 700 грн. за кожний випадок порушення зобов`язання, якщо порушення триває більше 6 днів. Також за умовами п.4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку сплати чергового платежу, має право нарахувати проценти за ставкою 912,5 відсотків річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти, що підтверджується копією платіжного доручення №90051289 від 31 травня 2024 року, однак остання не виконала взятих на себе зобов`язань, грошові кошти, відсотки за їх користування та комісію вчасно не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 19170,00 грн., яку за договором відступлення права вимоги №112-МЛ від 26 листопада 2024 року було передано ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (а.с.15, 19 зворот-31). Згідно наданих позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення, виписки з особового рахунку за кредитним договором та розрахунку заборгованості, відповідачці за період з 31 травня 2024 року до 11 травня 2025 року нараховано за даним кредитним договором заборгованість, у розмірі 35351,67 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23894,27 грн. заборгованість за відсотками, 1150,00 грн. комісія за надання кредиту та 5307,4 грн. неустойка за порушення грошового зобов`язання (а.с.15 зворот - 19). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не повернула отримані грошові кошти, не сплатила проценти та комісію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 23894,27 грн. заборгованості за відсотками та 1150,00 грн. комісії за надання кредиту, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки штрафу та процентів за порушення виконання грошового зобов`язання за договором, то згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, розрахунку заборгованості за кредитом, вказані штраф та проценти, у розмірі 5307,4 грн., були нараховані позивачем в період з 31 травня 2024 року до 25 вересня 2024 року (а.с.15 зворот-16,17 зворот-19). Однак за вимогами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції на час нарахування штрафу та процентів, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім того вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу та процентів за порушення виконання грошового зобов`язання, в розмірі 5307,4 грн., задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 2058,72 грн. (а.с.5). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 8000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладеного з адвокатським об`єднанням "Апологет", акт №Д/2943 про надання правничої допомоги від 19 вересня 2025 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до відповідачки, в розмірі 8000 грн. та детальний опис наданих послуг до вказаного акту (а.с.34-36). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 8000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе визначити їх на рівні 3000,00 грн., однак, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог позивача, стягує з відповідачки на користь позивача лише 2549,61 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved