Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області із позовом про встановлення факту батьківства. Позовні вимоги обґрунтовує, тим що в період\~з липня\~2015\~року по\~06.11.2021\~року вона\~і [PERSON] \~проживали однією\~сім`єю без\~реєстрації шлюбу.\~У названий\~період [PERSON] \~і вона,\~на той\~час розірвала\~шлюб із\~ [PERSON] ,\~в шлюбі\~із іншими\~особами не\~перебували.\~06.11.2021\~року між\~нею і\~ [PERSON] \~Красилівським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Хмельницькому районі\~Хмельницької області\~Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький)\~був зареєстрований\~шлюб,\~актовий запис\~№ 127,\~їй присвоєне\~прізвище « [PERSON] ». З часу\~спільного проживання\~однією сім`єю,\~з липня\~2015\~року,\~вони проживали\~в будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де зареєстроване\~місце її\~проживання.\~Між ними\~були відносини\~як чоловіка\~та дружини,\~вони мали\~спільний бюджет\~та вели\~домашнє господарство,\~піклувалися один\~про одного,\~мали взаємні\~права та\~обов`язки. Від спільного\~проживання однією\~сім`єю у\~них [INFO] народився\~син [PERSON] ,\~про що\~24.06.2016\~року виконавчим\~комітетом Дружненської\~сільської ради\~Красилівського району\~Хмельницької області\~складений за\~№ 6\~акт про\~народження. Дитину [PERSON] \~вона зареєструвала\~на своє\~прізвище,\~в порядку\~ст.\~135\~Сімейного кодексу\~України,\~а ім`я\~та по-батькові\~батька вказала\~справжні,\~так як\~на той\~час шлюбні\~стосунки між\~нею і\~ [PERSON] \~у встановленому\~законом порядку\~органами ДРАЦС\~зареєстровані не\~були. У свідоцтві про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 24.06.2016\~року батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~місце народження:\~Хмельницька область,\~Красилівський район,\~с.\~Дружне,\~зазначені:\~батько -\~ [PERSON] ,\~мати -\~ [PERSON] . [PERSON] ,\~як під\~час вагітності,\~так і\~після народження\~дитини,\~визнавав що\~ [PERSON] \~є його\~сином.\~ [PERSON] \~супроводжував її\~під час\~візитів у\~жіночу консультацію,\~забирав її\~з сином\~із пологового\~будинку,\~приймав активну\~участь у\~вихованні та\~утриманні їхньої\~спільної дитини,\~поводився,\~як батько.\~В спілкуванні\~з родичами,\~іншими людьми,\~не заперечував\~свого батьківства\~відносно [PERSON] . Батьки [PERSON] \~-\~ [PERSON] і\~ [PERSON] приймають\~ [PERSON] як\~свого внука. У шлюбі\~у них\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . [PERSON] \~мав намір\~звернутися із\~заявою до\~органів ДРАЦС\~про визнання\~батьківства щодо\~дитини [PERSON] ,\~на що\~вона не\~заперечувала,\~оскільки він\~є його\~батьком.\~Проте,\~ [PERSON] \~був призваний\~на військову\~службу по\~мобілізації і\~не встиг\~звернутися до\~компетентних органів\~із заявою\~про визнання\~батьківства щодо\~їхньої дитини. За змістом\~сповіщення сім`ї\~№ 108\~від 02.01.2025\~року [INFO] солдат\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [INFO] загинув\~під час\~виконання бойового\~завдання в\~Донецькій області. Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть [PERSON] \~помер [INFO] в\~селі Курахове\~Покровського району\~Донецької області. У неї,\~як дружини\~загиблого солдата\~ [PERSON] ,\~та їхніх\~дітей [PERSON] ,\~ [PERSON] \~є право\~на отримання\~пільг,\~пенсійного забезпечення,\~грошових виплат. Однак,\~ [PERSON] \~юридично не\~є батьком\~дитини [PERSON] ,\~так як\~до загибелі\~не встиг\~подати відповідну\~заяву до\~органів реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~а наразі\~без рішення\~суду підтвердження\~між ними\~родинних відносин\~та встановлення\~факту батьківства\~ [PERSON] \~відносно дитини\~ [PERSON] ,\~є неможливим. На даний\~час вона,\~будучи матір`ю\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~як його\~законний представник,\~в його\~інтересах має\~намір оформити\~пільги,\~пенсійне забезпечення,\~грошові виплати\~на його\~ім`я за\~загиблого солдата\~-\~його батька\~ [PERSON] ,\~а тому\~змушена звернутись\~з даною\~заявою до\~суду. В зв`язку з цим виникає необхідність у встановленні такого юридичного факту, як батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позові вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, в якій позов визнав, позові вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала, позові вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Міністерства оборони, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав. 18.03.2025 року подав відзив, який ухвалою суду від 19.03.2025 року повернуто йому без розгляду з підстав недотримання вимог Закону. Представник третьої особи Красилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності представника відділу, у разі вирішення справи на користь позивача, відділ заперечень не матиме. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. 17.04.2025 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача [PERSON] та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час виконання експертизи. Ухвалою суду від 16.07.2025 року поновлено провадження у справі, в зв`язку із надходженням висновку експерта. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 24.06.2016 року виконавчим комітетом Дружненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області складений за № 6 акт про народження, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 24.06.2016 року (а.с. 8). Дитину [PERSON] було зареєстровано позивачем [PERSON] на її прізвище в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України.(а.с. 9). 06.11.2021 року між позивачкою [PERSON] і [PERSON] Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був зареєстрований шлюб, актовий запис № 127, позивачці присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). З часу спільного проживання однією сім`єю, з липня 2015 року, позивач [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] , де зареєстроване місце її проживання. Відповідно до сповіщення сім`ї № 108 від 02.01.2025 року [INFO] солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] загинув під час виконання бойового завдання в Донецькій області (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в селі Курахове Покровського району Донецької області (а.с. 15). Обставини справи, якими позивач [PERSON] підтверджуються наступними доказами: 1) свідоцтвом про народження [PERSON] 2) витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00048783293 від 16.01.2025 року; 3) фотографіями із зображенням [PERSON] , [PERSON] та інших осіб, 4) свідоцтвом про шлюб [PERSON] і [PERSON] , 5) свідоцтвом про народження [PERSON] , 6) сповіщенням сім`ї № 108 від 02.01.2025 року, 7) свідоцтвом про смерть [PERSON] , 8) довідкою № 28 від 03.02.2025 про реєстрацію осіб, 9) довідкою № 29 від 03.02.2025 про склад сім`ї. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного. Частиною 3\~статті 51 Конституції України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 10 ст.\~7\~СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Положеннями ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до\~статті 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~ст. 122 СК України\~(коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та\~ст. 125 СК України\~(батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього\~Кодексу. Правилами\~статті 125 СК України\~передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою\~статті 126 СК України\~визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Положеннями\~статті 135 СК України\~встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі\~статтею 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1\~ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~статті 134 СК України\~на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У п. 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Суд враховує, що згідно наданого висновку № 48302 від 08.07.2025 року, виконаного спеціалістами медико-генетичного центру «Мама Папа», ймовірність того, що учасник [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком батька учасника [PERSON] , [INFO] , складає 99,97 %. Вказаний висновок суд вважає належним та допустимим доказом у справі, ТОВ «МАМА ПАПА» відповідно до Наказу МОЗ України «Про ліцензування медичної практики» від 03.11.2016 року № 1168 має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, у тому числі за спеціальністю генетика лабораторна. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Мати [PERSON] , яка є позивачем у справі, також підтвердила, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , як і відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які позовні вимоги визнали повністю. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дослідженими доказами доведено факт батьківства [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] та їх кровну спорідненість, що є підставою для визнання [PERSON] , який на даний помер, батьком дитини [PERSON] [INFO] , тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст.\~13 ЦПК України,\~суд не\~виходить за\~межі заявлених\~позовних вимог,\~а тому\~підстав для\~стягнення судових\~витрат з\~відповідачів на\~користь позивача\~не вбачається.

Outcome: approved