Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до Сартанської селищної військової адміністрації Маріупольського району Донецької області, третя особа Бродівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який має загальну площу 74 кв.м., житлову площу 61,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літньою кухнею (18 кв.м.), гаражем (21 кв.м.), вбиральнею. Позов мотивовано тим, що за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.09.2006 № 2591, посвідченим державним нотаріусом Тельманівської державної нотаріальної контори Ушкало М.К., спадкоємцем цілої частки майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з: житлового будинку [ADDRESS] . 06.10.2017 [PERSON] , [INFO] , померла. [PERSON] , [INFO] , доводилась померлій [PERSON] донькою. 22.12.2020 за заявою [PERSON] Волноваською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 66983428 (номер у нотаріуса 537/2020) після смерті [PERSON] . Позивач проживала за однією адресою зі спадкодавцем ( [PERSON] ) на момент смерті останньої, що вбачається з відмітки про зареєстроване місце проживання в паспорті позивача. Отже, позивач є такою, що фактично прийняла спадщину виходячи з приписів частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України. Разом з тим, у зв`язку з окупацією в березні 2022 року частини Донецької області, в тому числі м. Волноваха (місцезнаходження спадкової справи) позивачем не було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті спадкодавця, в тому числі на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області Зарубовою С.О. за результатами розгляду заяви позивача винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2025 № 41/02-31, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно по спадковій справі № 537/2020 у зв`язку з відсутністю документів, які б надали можливість встановити наявність чи відсутність інших спадкоємців. Тому, позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року у справі відкрито провадження у справі. Згідно ухвали від 21.08.2025 витребувано у Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), місце проживання: [ADDRESS] , та яка померла [INFO] . 24.09.2025\~року Бродівською\~державною нотаріальною\~конторою Львівської\~області на\~адресу суду\~було направлено належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Сартанської селищної військової адміністрації Маріупольського району Донецької області в судове засідання не з`явився, на адресу суду була подана заява про розгляд справи за їх відсутності, за наявними матеріалами справи. Представник третьої особи - Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду була подана заява про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів. Вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах\~Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). За частиною першою\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця або місцезнаходження нерухомого майна чи основної його частини. Частинами 2 та 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, вся територія Волноваського району Донецької області з 24.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою територією України. Пунктом 21\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"\~від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини подається нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"\~визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 2.11 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Якщо спадщина відкрилася на окремих територіях України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територіях, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі (далі - окремі території України), та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але неможливо продовжити провадження внаслідок її знищення або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням активних бойових дій, будь-який (будь-яка) приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, другий з подружжя (колишній з подружжя), продовжує провадження такої спадкової справи на підставі відповідної заяви спадкоємця, другого з подружжя (колишнього з подружжя). При прийнятті заяви нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність зареєстрованої спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно з\~п.п.\~4.17\~п.\~4\~глави 10\~розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~у разі\~У разі\~звернення спадкоємця\~з заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину для\~завершення спадкування\~щодо спадщини,\~яка була\~відкрита на\~окремих територіях\~України,\~та щодо\~якої спадкова\~справа була\~зареєстрована у\~Спадковому реєстрі,\~але неможливо\~продовжити провадження\~внаслідок її\~знищення або\~відсутності доступу\~до місця\~її зберігання\~у зв`язку\~з тимчасовою\~окупацією чи\~веденням активних\~бойових дій,\~приватний нотаріус\~(державна\~нотаріальна контора),\~до якого\~(якої)\~звернувся спадкоємець,\~має перевірити\~факти,\~передбачені законом,\~та витребувати\~необхідні документи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , в свідоцтві про народження якої батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , видане 27.07.1960 Зажиточним сільським РАЦС Тельманівського району (а.с.13). [PERSON] народилась [INFO] , в свідоцтві про народження якої батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , видане Зажиточною сільською радою депутатів трудящих Тельманівського району Донецької області 20.05.1963 (а.с.10 зворот). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] , після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] , про що зазначено в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25.04.1984 (а.с.11). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] , після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] , про що зазначено в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.02.1989 (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.9 зворот). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2006 № 2591, посвідченим державним нотаріусом Тельманівської державної нотаріальної контори Ушкало М.К., спадкоємцем цілої частки майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] (а.с.8 зворот). Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з: житлового будинку [ADDRESS] . З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.10.2006 №12049601 вбачається реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 13.10.2017 (а.с.10). Отже, [PERSON] , [INFO] , доводилась померлій [PERSON] донькою. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.01.2020 Бродівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.12 зворот). 22.12.2020 за заявою [PERSON] Волноваською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 66983428 (номер у нотаріуса 537/2020) після смерті [PERSON] , що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.12.2020 № 62990601 (а.с.11 зворот) та довідкою від 22.12.2020 № 2305/01-16, виданою Волноваською державною нотаріальною конторою, з якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину не одержані (а.с.12). Державним нотаріусом Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області Зарубовою С.О. за результатами розгляду заяви позивача 20 лютого 2025 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2025 № 41/02-31, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно по спадковій справі № 537/2020 у зв`язку з відсутністю документів, які б надали можливість встановити наявність чи відсутність інших спадкоємців (а.с.13 зворот - 14). Водночас, суд враховує, що відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Також, суд зауважує, що позивач не надала суду відомостей про те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, тоді як ч.6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окрім того, на підставі поданих позивачем доказів неможливо встановити коло спадкоємців за законом до майна померлої [PERSON] . Згідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed