Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

23 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований\~тим,\~що 15\~березня 2025\~року [PERSON] \~уклав із\~ТОВ «Споживчий\~центр» кредитний\~договір №\~15.03.2025-100000304,\~відповідно до\~якого отримав\~кредит у\~розмірі 4500\~гривень шляхом\~безготівкового переказу\~на його\~банківський рахунок.\~Вказуючи,\~що у\~зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем належним\~чином умов\~договору у\~нього виникла\~заборгованість за\~тілом кредиту\~в розмірі\~4500\~гривень, за процентами\~ 5040\~гривень,\~за комісією\~ 159,54\~гривень, неустойкою \~2115\~гривень, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 35, 36), у позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а. с. 9 на звороті). Відповідачу судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 34), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Судом встановлено, що 15 березня 2025 року [PERSON] уклав із ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 15.03.2025-100000304 (далі Договір), відповідно до умов якого отримав кредит на суму 4500 гривень на строк 140 днів (до 01 серпня 2025 року), зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит, шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 20 % від суми кредиту, що дорівнює 900 гривень, згідно з встановленим графіком. Договір укладений на умовах його строковості, платності та поворотності\~ (а. с. 19-25). Пунктом 15 Договору передбачена сплата неустойки у розмірі 45 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Заявка, пропозиція та відповідь позичальника про прийняття пропозиції підписані відповідачкою за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора Е164, який направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який він вказував при реєстрації на сайті. На виконання умов Договору від 15 березня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» перерахувало кошти в сумі 4500 гривень на банківську картку відповідача № [NUMBER] за допомогою системи іРay.ua 680761136 (а. с. 12). ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Згідно із частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості ТОВ «Споживчий центр» станом на 01 серпня 2025 року видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 11814,54 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 4500 гривень, заборгованість за процентами 5040 гривень, комісією 159,54 гривень, та неустойкою 2115 гривень (а. с. 28). Проте, з таким розрахунком повністю не можна погодитись з огляду на таке. Кредитний договір відповідач уклав 15 березня 2025 року на 140 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом протягом усього строку, на який надається кредит. Статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Також слід зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, нарахована позивачем неустойка, сплата якої передбачена Договором, підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до узгодженого сторонами у пункті 12 Договору графіку платежів відповідач 28 березня 2025 року повинен був сплатити перший платіж в розмірі 1000,23 гривень, 11 квітня 2025 року другий платіж в розмірі 1000,23 гривень (а. с. 22 на звороті). 25 березня 2025 року та 14 квітня 2025 року відповідач здійснив два платежі на загальну суму 2135,46 гривень (а. с. 4), який зарахований кредитором на погашення заборгованості таким чином: проценти за користування позикою 1260 гривень, комісія 740,46 гривень, неустойка 135 гривень (за три дні прострочення). Виходячи з часткової сплати відповідачем заборгованості суд вважає за необхідне зарахувати 135 гривень (неустойка) у рахунок погашення тіла кредиту та стягнути з відповідача тіло кредиту у розмірі 4365 гривень (4500 грн 135 грн = 4365 грн). З огляду на вказане, період, за який підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитними коштами, буде становити 112 днів (140 дн. 28 дн. = 112 дн.). Таким чином, розмір відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного відповідачем Договору становить 4888,8 гривень (4365 грн * 1% * 112 дн. = 4888,8 грн), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також, виходячи зі змісту Договору та часткової сплати комісії в сумі 740,46 гривень, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії підлягають до задоволення і з відповідачки слід стягнути 159,54 гривень комісії (4500 грн * 20 % = 900 грн; 900 грн 740,46 грн = 159,54 грн) (а. с. 22 на звороті). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається з основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами та комісії, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк. У відповідності до вимог частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (79,68 %) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1930 гривень 17 копійок (2422,4 грн * 79,68 % / 100 % = 1930,17 грн). На підставі викладеного, статей\~512, 514, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1046,\~1048\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: partial