Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

12.08.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №1033674 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., зі строком кредитування 731 днів та сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач вказує, що за договором факторингу набув право вимоги за цим договором. Позивач зазначає,\~що станом\~на 28.08.2023\~року утворилася\~заборгованість у\~розмірі 20163,18\~грн.,\~яка складається\~із заборгованості\~за тілом\~кредиту у\~розмірі 9872,32 грн.\~та заборгованості\~за відсотками\~у розмірі\~10290,86 грн. З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у загальному розмірі 20163,18 грн. та судові витрати. \~ Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.08.2025 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 24.09.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання на 12 годину 45 хвилин 23.10.2025 року. Ухвалою суду від 24.09.2025 року судове засідання відкладено на 12 годину 45 хвилин 23.10.2025 року. Ухвалою суду від 23.10.2025 року судове засідання відкладено на 09 годину 15 хвилин 18.11.2025 року. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 29.10.2025 року до суду надійшла заява за підписом [PERSON] , в якій вона просила розгляд справи провести без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», позовні вимоги підтримують та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України. \~ У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи \~ Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.526, 527, 530,\~611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.05.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №1033674 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., зі строком кредитування 731 днів та сплатою відсотків за користування кредитом. За договором факторингу №2307-24 від 23.07.2024 року позивач набув право вимоги за кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитом відомо, що станом на 28.08.2023\~року утворилася\~заборгованість у\~розмірі 20163,18\~грн.,\~яка складається\~із заборгованості\~за тілом\~кредиту у\~розмірі 9872,32 грн.\~та заборгованості\~за відсотками\~у розмірі\~10290,86 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, відповідачка істотно порушила умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Що стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved