Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що після смерті матері [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала 14.04.2008 заповіт, в якому вказаний житловий будинок заповіла позивачці. Інших спадкоємців немає. Позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , проте, оформити спадщину в нотаріальному порядку не змогла через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок. Отримавши відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернулась з даним позовом у суд. Позивачка у підготовче засідання не з`явилась, від її представника адвоката Півень Г.В. надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи за його та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області в судове засідання не з`явився, від сільського голови до суду надійшла заява про визнання позову, просив розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача. Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 6 за 2024-2031 роки Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у селі Черчичі Володимирського району Волинської області. Копією заповіту [PERSON] від 14.04.2008, зареєстрованому у Реєстрі за № 211, стверджується про те, що житловий будинок [ADDRESS] вона заповіла позивачці. Згідно довідки Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області за № 92 від 07 серпня 2025 р. вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] і померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається в тому числі з успадкованого житлового будинку. Заповіт від імені [PERSON] на все майно посвідчувався на користь позивачки [PERSON] і зареєстрований в реєстрі Бубнівської сільської ради 14 квітня 2008 року за №211, який не змінено і не відмінено За отриманою інформацією від Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 1005/01-16 від 17.10.2025 року, після смерті [PERSON] , відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса у визначений законом строк, позивачка прийняла спадщину. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. Отже, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину у спосіб визначений законом. Згідно листа Володимирської державної нотаріальної контори № 801/01-16 від 21.08.2025, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину та роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач [PERSON] є особою, що претендує за заповітом на спадкове майно після померлої [PERSON] , а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останньої, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на квартиру є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved