Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-18 00:00:00

29.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Діджи фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначало наступне. 27.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4815007, відповідно до умов якого останній надано грошові кошти в розмірі 10\~000, 00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів в розмірі 1,25 % в день за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту 1\~100, 00 грн. Відповідачка користувалась коштами, проте своєчасно та в повному обсязі не вносила платежі на погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором на загальну суму 44 850, 00 грн., а саме за тілом кредиту - 10 000, 00 грн., відсотками за користування кредитними коштами 33 750, 00 грн., комісійною винагородою 1\~100, 00 грн. 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 12Т, згідно якому останнє товариство набуло право вимоги за кредитним договором № 4815007 від 27.07.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 06.10.2025 року відкрито провадження у справі і її призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 09 год. 00 хв. 23 жовтня 2025 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 08 год. 00 хв. 19 листопада 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві по суті просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12\~та частиною\~1\~статті 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї\~глави,\~якщо інше\~не встановлено\~цим параграфом\~і не\~випливає із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 27.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , укладено договір № 4815007 про споживчий кредит, відповідно до умов якого останній надано грошові кошти в розмірі 10\~000, 00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів в розмірі 1,25 % в день за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту 1\~100, 00 грн. Відповідачка користувалась коштами, проте своєчасно та в повному обсязі не вносила платежі на погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором на загальну суму 44 850, 00 грн., а саме за тілом кредиту - 10 000, 00 грн., відсотками за користування кредитними коштами 33 750, 00 грн., комісійною винагородою 1\~100, 00 грн. 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 12Т, згідно якому останнє товариство набуло право вимоги за кредитним договором № 4815007 від 27.07.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Вказана заборгованість відповідачкою добровільно на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Діджи фінанс» слід задовольнити та стягнути з відповідачки вказану заборгованість за договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено про стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № 42649746, укладеного 05.05.2025 між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатом Міньковською А.В., додаткова угода № 4815007, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт № 4815007 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29.07.2025 року на суму 5\~000, 00 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги на суму 5\~000, 00 грн. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК\~України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved