Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.04.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №10.04.2023100000381 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн строком на 70 днів з умовою сплати процентів в розмірі від 1,2 до 1,5 % в день. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в сумі 13 908,26 грн. Також позивач просив вирішити питання про стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. В тексті позову позивач заявив про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. Позов надійшов до суду 17.10.2025 року (сформований в системі «Електронний суд» 16.10.2025 року). 22.10.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ Дослідивши наявні у справі матеріали (копію довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором; копію квитанції від 10.04.2023 року; копію паспорту споживчого кредиту від 10.04.2023 року; копію додатку до анкети Позичальника від 10.04.2023 року; копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача; копію пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (оферти) від 10.04.2023 року; копію заявки від 10.04.2023 року; копію підтвердження кредитного договору від 10.04.2023 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. Судом встановлено, що 10.04.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №10.04.2023100000381 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн строком на 70 днів з умовою сплати процентів за перший черговий період кредитування в 14 днів в розмірі 1,2 % в день, в наступні періоди 1,5 % в день (пункти 5-8 заявки від 10.04.2023 року). Відповідно до ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі\~ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним становить 13\~908,26\~грн.\~і складає\~7735,32\~грн.\~основного боргу\~з урахуванням\~часткової сплати та 6172,94 грн. процентів, що не перевищує визначені договором проценти. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №10.04.2023100000381 від 10.04.2023 року в сумі 13 908,26 грн, з яких 7735,32 грн заборгованість за тілом кредиту, 6172,94 грн заборгованість за процентами. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позивач в тексті позову заявив про необхідність розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу та бажання сторони позивача надати суду відповідні докази на підтвердження понесених витрат, у зв`язку з цим відповідно до ч.8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України суд надає можливість позивачу протягом п`яти днів після ухвалення рішення надати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved